269 



Tungemaal, deels ved* at iindersoge og oplyse deltes gramma- 

 ticalske Forhold, deels endelig ved at fremslille Almuesprogets 

 Charakleer i det, som naennesl horer til Udtale, eller til den 

 Dialect- Egenhed og Forskjellighed, som ved Talens Forkort- 

 ninger, Sammenlraekninger og andre Forandringer, og tildeels 

 Forvanskninger, giver det oprindelige Ord en forskjellig Form 

 i forskjellige Landsegne. 



Vort Faedrelands Almuesprog har modtaget mangen Oplys- 

 ning af lexicalsk Art, vod ended enkelle Ordsamlinger fra ad- 

 skillige mindre Egnc og Dislricler af Landet, ved samlede Bi- 

 drag, som ere benytlede i senere Dele af Videnskaberncs Sel- 

 skabs danske Ordbog, og ved et eget dansk Dialect- Lexikon, 

 udkommet i Aaret 1841. Derimod er den organisk-grammatiske 

 Deel af de danske Dialecter hidlil forholdsviis kun ufuldstaendigt 

 undersogt og videnskabeligt oplyst og fremstillet. 



Det er med Hensyn herlil, at Selskabet udsaetler folgende 

 Priisopgaver : 



Selskabet onsker en saadan, paa noiagtig^o Undersogelser 

 og Fortrolighed med det danske Almuesprog grundet Fremstil- 

 ling af de danske D^ecfers Sprogbygning , grammaiiske For- 

 hold og Talejorm, eller Egenheder i Ordenes Skikkelse, saa- 

 ledes som de danne sig i Almuens Udtale i en Provinds, eller 

 saerskilt Dialect- Region. Af saadanne gives der i Danmark 

 egentlig kun to for Sproghislorien vigtige Hovedformer i Al- 

 muesproget: den jydske og den sjcpJlandske, af hviike den 

 sidste isa*r udmarker sig og har sin Vigtighed derved, at det 

 er den danske Sprogarl, som er bleven den facliske Grundvold 

 for det dannede danske Tale- og Skriftsprog ; den forste der- 

 imod ved at have saa staerkt udpra^gede Eiendommeligheder og 

 Afvigelser fra den sjaellandske Sprogart, at man med Grund 

 kan sige, vi vilde i Danmark have faaet et andet Skriftsprog, 

 dersom det var blevet grundet paa den jydske, i Stedet for paa 

 den sja3llandske Mundart. Denne er, af forskjellige let forklar- 

 lige Grunde, egentlig mindst undersogt og linguistisk oplyst; 



