222 



blad (Rasis) og den dcrfra i en skjon lUie udgaacnde egentligc 

 Krog eller Klinge. I det Indre af Krogen sees ved gjennein- 

 faldende Lys en Skygge, der na^slen lager sig ud som en indre 

 Marvdeel, men dog rimeligviis kun beroer paa en storre Tyk- 

 kelse og Uigjennemsiglighed. Den her med storst mulige Noi- 

 agtighed afbildede Form slemmer, som det forekommer mig, 

 meest med den, Li vols bar givet. Dog troer 

 jeg herlil at kiinne foie en Angivelse, som er 

 ny, nemlig den, at Fodbladcls na;rmere Krog- 

 spidsen liggende Ende, Krogens egenlh'ge Hy- 

 pomochleon eller Vippe, er klovct saaledes, at 

 den ender i to bulte Fremstaaenheder, et For- 

 hold, som forst bliver tydeligt ved at vexle 

 Krogens Focalafsland. Alt eftersom den ene 

 eller anden af Dopperne bliver mere- kjendelig, 

 synes Fodbladels nederste Ende snart at danne 

 en mere ret, snart en mere slump Vinkel til 

 dels overste (a). 



Del var altsaa med de ovenstaaende Figurer at Krogene i 

 de islandske Hydalider fandles at slcmme fuldkommen overeens, 

 og ligesom denne Overeensstemmelsc kan tjene til yderligere 

 Bekrseftelse af Acephalocysters og Echinokokblaerers Eensarlet- 

 hed (Ihi den nysbeskrevne Hydalide var ingen Acephalocysl, 

 hverken i den L aennecske eller i den Ro kita ns kyske For- 

 stand, men netop en simpel Echinokokblaere), saaledes vil den 

 og Ijene til Beviis for, at de islandske Hydalider idetmindsle i 

 del givne Tilfaelde have vaeret eensarlede med de udenfor Island 

 forekommende. 



Det bar vaeret mil Onske, at udstraekke Sammenligningen 

 ogsaa til de bos vore planleacdende Huuspalledyr forekommende 

 Echinokokblacrer; men Irods alle mine BestraBbelser bar jeg 

 siden den Tid endnu ikke kunnet erholde en enestc deraf. At 



