229 



og dernaest en Raekke forskjellige Stillinger af en kort Krog. 



Hvor ringe og ufuldstaendigl end det Stof bar veeret, som 

 hidlil bar kunnet benylles til Undersogelsen af de for Islands 

 Befolkning saa farlige Hydatider, saa meget er dog idetmindste 

 frerngaaet deraf, at disse Hydatider ere virkelige Snyl- 

 tedyr, deels Echinokokblaerer af det alrnindelige Slags, 

 deels — om ikke i saa Henseende nogen Feiltagelse skulde 

 vaere indlobet — Blajrebsendelorme af sarnrne Slags som 

 det, hvoraf navnlig de islandske Faar ere plagede. Ved denne 

 Leilighed vil man da neppe kunne afvise det Sporgsmaal: bvad 

 er egenflig Echinokokker og Blaerebaendelorme? 



Tiden, da dette Sporgsmaal vil finde sin Besvarelse, naermer 

 sig aabenbart med staerke Skridt. Med Forkastelsen af en ge^ 

 neratio cequwoca maatte disse saavelsom alle andre Snyltedyr- 

 former erkjendes for udvendigtfra indtraengte Gj^ster, bvorhos 

 man dog taenkte sig dem som Afkom af lignende Ecbinokokker 

 og Cysticerker, i Stand til selv alter at frembringe samme 

 Former. En ny Epoke i de lavere Dyrs Naturhistorie begyndte 

 imidlertid 1842 med Prof. Steens traps Skrift over Genera- 

 l onsvexlen. Man bar laert de kongegule Orme at kjende som 

 en kjonslos Form, der nedstammer fra en beel anden Dyreform 

 med udviklede Kjonsdele^ til bvilken dens egen Yngel gjennem 

 en ny Metamorpbose vender tilbagc. Den Tanke ligger da lige 

 for Haanden, at ogsaa de kjonslose Ecbinokokmoderblaerer ned- 

 stamme fra en beel anden Dyreform, til bvilken deres Yngel 

 forst gjennem en Metamorpbose skal vende tilbage, og at denne 



