232 



nokokblaeren som Amine eller Gammclaminc for de egenl- 

 lige Echinokokker eller Taenielarverne. „Men hiin Ammeform 

 anlages at beslaae for alle Iklearler, denne kan dog kun gjelde 

 for een Tajniearl, saavist som alle Echinokokker hore til een 

 eg samme Art." Unaegteligen saa visl, men heller ikke mere. 

 Tiden maa vise, om virkelig en saa eiendommelig Ammeform 

 som en Echinokokblaere skulde vaBre forbeholdt een enesle Art 

 af TaenierneS talrige Slaegt; forelobig tor del vel vsere tilladl, 

 at naere slaerk Tvivl i saa Henseende. Muligt er del unsegle- 

 ligl, at hiin i Ta^niaembryet udviklede Echinokokform hos nogle 

 Arler umiddelbart kan uddannes paa samme Maade som den i en 

 Echinokokblaere dannede Echinokok; muligt, at f. Ex. den af 

 Siebold^'^j i en Landsnegl QArion empiricorum) fundne en- 

 cysterede Echinokokform, udmaerket ved allernerende lange eg 

 korte Kroge, allerede er moden til at udvikles i Tarmen af de 

 gra^ssende Dyr. Sikkrest forekommer del mig imidlertid, at 

 betragte den for een Ta3niaart i Echinokokbla?ren givnc Amme- 

 form som Norm for Slaeglen Tcenia i Almindelighed. 



Hvorledes del nu end hermed forholder sig, saamegel lor 

 vel ansees for afgjort, at Taenialarverne overhovedel have Form 

 af Smaalegemer med fire Sugeskaale og en Krands af Kroge, 

 med andre Ord den Form, der har faaet Navn af Echinokok; 

 og fremdeles^ at denne nedstammer umiddelbart eller middelbart 

 gjennem en Ammeform fra el Taeniaembryos Endometamor- 

 phose (hvis del maa vaere tilladl fremdeles at bruge delle Ord). 

 Sporgsmaalet opstaaer da, om Forvandlingen af en saadan 

 echinokokformet Ta?nialarve til den egentlige Tajniaform skeer 

 middelbart eller umiddelbart? og ved dette Sporgsmaals Be- 

 svarelse maae nodvendigviis Blajrebaendelormene komme i Be- 

 tragtning; thi Blierebaendelormene ere en haandgribelig Over- 

 gangsform til Taenierne. Naar Echinokokkerne ligne smaa ufuld- 



*8) Zeitschrift fur wissensch. Zoologie. 2ter Bd. 1850. 



