237 



Denne min individuelle Anskuelse henstiller jeg til Sagkyn- 

 diges njeriricre Bedommelse. Her har jcg ikke villet tilbage- 

 holde den, for, saavidt muligt, at gjennemfore den Parallel, jeg 

 har provel at opstille rnellem Taeniernes og Iklernes Udvik- 

 lingsra?kke. 



Hvor ufuldkomne og usikkre vore Kundskaber end ere om 

 de Dyreformer, hvortil de islandske Hydatider hore, saa ineget 

 maa, efter den nysgivne Skildring, dog ansees for afgjort — 

 og del hvad enlen de kun bestaae af Acephalocysler eller des- 

 uden af Blaerebaendelorme — , at de nedslamme fra en vis Art 

 Bsendelonn, og at de snylte sig ind i Legemet i Form af et for 

 det ubevsebnede Oie neppe synligt Dyr, forsynet med fire 

 Sugeskaale og en Krands afKroge. Hvorledes et saaledes for- 

 met, W bredt og langt Vsesen kan smutte ind i Leveren, — thi 

 der synes de oprindeligen at have deres Leie — er ikke saa van- 

 skeligt at falte. Man finder Echinokokblaererne meget alminde- 

 ligt i Galdegangene. Moderdyret (Ammen eller Gammelammen) 

 kan vel antages fra Tyndlarmen af at slippe ad denne Vei heell 

 ud til Galdegangenes yderste Forgreninger og bygge sin Rede 

 paa Leverens Overflade. At ved denne blaereformede Redes 

 Bristning Arnineynglen spredes i hele Underlivet er allerede 

 ovenfor (Pag. 215—316) blevet anlydel. 



For Nalurforskeren vil det vaere magtpaaliggende at erfare, 

 til hvilken Art af Taenia disse Snyltedyrformer hore. Det maa 

 vaere en i Island saerdeles udbredt Art, og allerede af den 

 Grund kan det ikke vaere nogen af de Menneskel hjemsogende 

 Arter; thi Baendelorme forekomme yderst sjeldent blandt Islands 

 Befolkning. ^®) Med Hensyn til Acephalocysterne vil Arten maa- 



18) For Dr. Kiichenmeisters Antagelse, at Tcenia solium er en hoiere Ud- 



