talrika exemplar af Byrrhus pUula och frapperades dervid af 

 den stora likheten, de erbjödo med fårens bredvid dem liggande 

 exkrementer. Likheten kan synas sökt, men är det i sjelfva 

 verket alldeles icke mera, än den för euhvar påtagliga likheten 

 emellan fägelträck och de ofvan omtalade fjärilarne och vifiarne. 

 Anohium pertinax, der den ligger orörlig pä fönsterposterna i 

 våra boningshus, har mer än en gång synts mig efterhärma mös- 

 sens exkrementer. Alla sädana fall, då insekterna ega förmåga 

 att hastigt indraga antenner och ben eller rulla ihop sig, torde 

 vara att hänföra till den protektiva likhetens område. Insekten 

 kommer derigenom att likna andra såsom födoämnen för fåglar 

 och rofinsekter värdelösa föremal och blir pä detta sätt skyddad 

 f()r dem. För detta antagande talar yttermera den omständig- 

 heten att han ofta blifver i särdeles länga tider i denna för ho- 

 nom för öfrigt mindre naturliga ställning, ja att han till och med 

 stundom icke rörer sig det ringaste, äfven om man genomstin- 

 ger . hans kropp med en nål (Cryptorhyndms, Anohimn »perti- 

 nax «, »den envise «). 



2. 



Den företeelse inom djurverlden, som är känd under namn 

 af »skyddande likhets och för hvilken vi i det föregående upp- 

 räknat en mängd representanter, har varit föremål för flere fram- 

 stående författares meditationer. Vi hafva redan sagt att våra 

 dagars naturalhistoria icke åtnöjer sig endast med ett aktgifvande 

 pä fakta, utan vill tillika begripa, desamma. Hvad är dä orsa- 

 ken till detta märkvärdiga fenomen, hvarmed vi nyss gjort be- 

 kantskap? Huru hafva väl alla dessa underbara likheter med 

 omgifvande föremål uppkommit? Se här Wallaces tanke härom. 



Vända vi oss till de högre djuren, säger han ^), möter oss 

 genast det bekanta förhållandet, att den hvita färgen är särdeles 

 sällsynt hos de tempererade och varma zonernas däggdjur och 

 fåglar. Så finnes det i Europa icke ett enda hvitt däggdjur, 

 icke en hvit fågel med undantag af de få arktiska och alpina 

 arter, för hvilka den hvita färgen utgör ett skydd. Och likväl 



') Contrib. to the theory of nat. select., p. 65. 



