22 



Vi finna sålunda af det ofvan anförda att mänga fall, hvilka 

 synas oss stridande emot AVallaces teori, tvärtom funnit sin för- 

 klaring ur denna, så snart man trängt djupare in i frågan. Helt 

 visst skola äfven mänga tropiska insekter, hvilkas lysande fär- 

 ger nu synas oss allt annat än protektiva, visa sig såsom imi- 

 tatoriska, så snart dessa djurs lefnadsliistoria och deras närmare 

 förekomstsätt b-land den lieta zonens mäugfärgade vextverld blifvit 

 närmare utredda. 



Men man må för öfrigt ingalunda anse att alla djur måste 

 vara skyddade genom en färglikhet, sådan som den, för hvilken 

 blifvit redogjordt. Det kan ej annat än förvåna att äfven frän 

 en och annan vetenskapsmans sida en dylik invändning blifvit 

 gjord, som denna: »om nu alla dessa påpekade former vore ut- 

 märkta af en skyddande färglikhet, hvarför hafva då icke alla 

 djur blifvit sädana ?« Det är klart, att blott de djurarter kun- 

 nat foi'tbestä, hvilka pä ett eller annat sätt bällit sig uppe i den 

 stora kampen för tillvaran, i striden med fiender och jämlikar. 

 Men det borde äfven för hvarje tänkande och med observations 

 förmåga begäfvad menniska vara lika klart att medlen härför 

 äro mångahanda, att djuren på en oändlig mängd olika sätt 

 kunna erhålla sin föda och undfly sina fiender och att deras olika 

 lefnadsart och instinkter alltid äro lämpade efter deras lefnads- 

 vilkor. Igelkotten har en beväpning, som skyddar emot de fle- 

 sta djurs angrepp. Nord-Amerikas stinkdjur utsprida kring sig 

 en för andra djur olidlig lukt, som häller dem på afständ; bäf- 

 vern döljer sig i sina solida boningar. En stor mängd fåglar 

 äro i synnerhet såsom ägg och ungar utsatta för fara och det är 

 derför vi inom denna klass ega så mänga och sä mångskiftande 

 exempel pä de mest märkvärdiga bon, upphängda genom kon- 

 stiga inrättningar i spetsarne af ytterst böjliga grenar, o. s. v. 

 Dä äggen icke äro sålunda skyddade finna vi mycket ofta äfven 

 hos dem skyddande färglikhet; sä t. ex. imitera äggen till en 

 stor mängd vadare och simfåglar alldeles mästerligt de prickiga 

 och af vågorna slipade små stenarne pä hafsstränderna, ibland 

 hvilka de äro lagda ofta utan vidare undei-rede. 



En synnerligen vigtig faktor f()r flere arters bevarande är 

 vidare det förhällande, som eger rum emellan antalet ägg och 



