25 



röda eller gula tentakel-lika utsprängeu frän nacken pä åtskilliga 



o 



Papilio-lavver. Åtminstone hos P. machaon ätföljes detta fram- 

 skjutande af nämnda tentakler af en ganska förnimbar lukt. 



Flere insekter liafva ett ytterligt härdt skal. Sä äro täck- 

 vingarne hos mänga af de ofta synnerligen brokiga viflarne, 

 lihyncliopliorerna, sä härda, att de kunna genomstingas med in- 

 sektnäl först efter det de genomborrats med en hvass peunknif. 

 Denna hårdhet gör dessa insekter onjutbara och är ett godt skydd 

 mot fienden. Liknande är fallet med de särdeles grant metalli- 

 ska Clirysididerna bland steklarna, hvilka rulla sig tillhopa till 

 en boll, som i hårdhet föga står efter en verklig metall-kulas. 

 För öfrigt gömma flere insekter sig sjelfva i blomkalkarne, i 

 barkspringor, pä bladens undre sida, o. s. v., eller öfverpudra 

 de sig med pollenmjöl, o. d., som bidrager att dölja dem ^). 



En snabb flygt gynnar ganska mänga arter och det starkt 

 surrande eller brummande ljud, hvaraf denna ofta ätföljes, bi- 

 drager måhända äfven att i sin mån hålla mången fiende på be- 

 hörigt afstånd. Sjelfva sättet att flyga är äfven påtagligen af 

 betydelse för åtskilliga species. Enlivar känner trollsläudornas 

 hastiga rörelser än ät ett håll, än helt plötsligt ät ett annat, och 

 hvarje samlare af dessa djur vet huru ytterst svära de äro att 

 fånga i flygten samt kan väl föreställa sig huru liltt en slända 

 skall kunna uttrötta en honom förföljande fågel. Till och med 

 en sä snabb flygare, som svalan, har svårt att gripa en sådan 

 insekt. Flere skalbaggar, t. ex. guldsmeden, Cetonia, utmärka 

 sig genom en ständigt i zigzag vaggande flygt, hvarigeuom de 

 lättare undgå fåglarne, de der icke kunna göra lika korta slag 

 åt hvardera hållet. 



Stundom synes det såsom om karakterer, hvilka, såsom det 

 kunde tyckas, äro allt annat än skyddande, dock i sjelfva ver- 

 ket bidroge till individens bevarande. Sålunda hafva flere stora 

 fjärilar af till exempel slägtet Papilio särdeles vida och breda vin- 

 gar med färger, som ingalunda dölja dem. Men man har ob- 

 serverat — och man ser det ofta äfven på vår finska P. ma- 



') I iiilgra fall itirekouimer en imitation efter en dylik pndring; s?i 

 t. ex. bland vitlarne inom slägtena Gionus och Lixuä. 



9* 



