33 



Erinrar sig läsaren livad tidigare blifvit framhållet i afeeende ä 

 fjäril-larver med lysande färger, sä behöfva vi här blott upp- 

 märksamma att den hvita färgen är af alla onekligen den farli- 

 gaste just för en nattfjäril, emedan den lättast synes i nattens 

 mörker; endast fjärilar, som ega ett annat skydd, såsom t. ex. 

 den för Sjnlosoma karakteristiska lukten eller smaken, kunna 

 lättare undgå fienden och blifva talrika. Och ett skydd i sitt 

 slag innefattas äfven deri, att en art helt och hållet efterapar 

 till storlek, form, färg och sätt att fiyga ett sålunda protegeradt 

 species. Detta är fallet med Diapliora mendica, som sannolikt 

 i denna sin maskering har ett fripass. Wallace synes för öf- 

 rigt böjd att antaga att alla hvita och talrikt ftirekommande natt- 

 fjärilar ratas af fäglarne. Experimenter häröfver vore af icke 

 ringa intresse och skola måhända uppdaga att vi ega ännu flere 

 lepidoptera, som imitera andra arter af samma ordning, än denna 

 enda, hvilken vi nu äro i tillfälle att anföra. För landtbruka- 

 ren eller prestmaunen pä landet kunde dylika sma försök öfver 

 ilnuu oförklarade företeelser inom naturen vara en förströelse pä 

 samma gäng de i sin mån bidroge till att sprida ljus öfver en 

 vetenskaplig fråga. 



Fjärilar, hvilka efterapa insekter af annan ordning, före- 

 komma deremot i större antal inom vår fauna. Denna imitation 

 torde emellertid vara inskränkt till en förklädnad uteslutande 

 efter arter hörande till steklarnes ordning, Hijmenoptera. Nyt- 

 tan af denna mask ger sig vid någon eftertanke lätt tillkänna. 

 Alla de imiterade steklarne höra till gruppen Aculeata eller 

 »gaddförsedda«. Ehuru väl en del fåglar, såsom törnskator, flug- 

 snappare med flere icke sky att angripa äfven dessa insekter 

 och ehuru man sett grodor och andra kräldjur jaga efter och 

 förtära bin och getingar, torde dock denna deras förmåga att 

 sticka skydda dem för en stor milngd fiender. Det är till Se- 

 tiidernas familj, som de maskerade fjärilarne nästan samteligen 

 liöra. Sä liafva vi Set la scoliiformis, spheclformis, formicifor- 

 inls, ichneumoniformis, Sphecia crabroniformis, TrochiUa (ipi- 

 formis, Macroglossa fusiformis och honihyliformis, med tiero. 

 Denna sistnämnda liknar ytterst noga hanen af den allmänna 

 trädgårdshundan, Bonihus hortofum, och frambringar äfven uu- 



3 



