Raagen. q7 



Del Regnorme, endvidere Snegle, Insekter, f. Ex. Oldenborrer, Løbe- 

 biller og Tæger, Larver, f. Ex. Smelder-, Oldenborre -Larver og 

 Kaalorme; tager nu og da Mus og Fugleunger. Men den fortærer 

 tillige i ikke ringe Udstrækning Korn; efter Hechmanns Under- 

 søgelser i 89 — 90 af Materiale fra Omegnen af København ernæ- 

 rede den i Yngletiden sig og sine Unger overvejende af Saakorn, 

 især Byg og Havre; han fandt indtil omtrent 200 mere eller mindre 

 spirede Korn i én Raageunges Mave; andensteds fandt han dog, at 

 de animalske Bestanddele havde Overvægten i Maveindholdet paa 

 samme Aarstid, omend Korn ingenlunde manglede. Det er end- 

 videre velbekendt, at Raagerne fortærer umoden Sæd, især Byg, 

 ligesom de ogsaa æder Kartofler, Ærter osv. — ■ I forstlig Hen- 

 seende kan man næppe tillægge Raagen nogen storre Betydning. 

 Hvad den tager af forstskadelige Insekter, er næppe saa meget, at 

 det skulde kunne faa nogen kendelig Betydning for Forstmanden, saa 

 meget mindre som dens Arbejde jo væsentlig falder paa Marken^. 

 At den beskadiger nogle Træer ved at bygge Rede i dem eller ved at 

 brække Grene af til Reden, er forstlig set vistnok i Reglen af un- 

 derordnet Betydning, medens den vel i Haver og Parkanlæg kan 

 blive generende paa denne Maade. Undertiden, men dog vistnok 

 kun sjælden, ødelægger den Kulturer ved at kradse de spæde Planter 

 op-. I landøkonomisk Henseende er dens Betydning som bekendt 

 meget omtvistet; om den gor mest Nytte eller mest Skade, er sær- 

 deles tvivlsomt. 



c. Kragen. Denne Fugl, der som bekendt er særdeles hyppig, 

 men ikke saa selskabelig som Raagen, fortærer alt muligt spiseligt: 

 den tager Hareunger, Mus og Muldvarpe, den forfølger og dræber 

 mindre Fugle (Agerhons, unge Stære osv.), stjæler Æg i stort Om- 

 fang; den følger Ploven for at opsamle Regnorme og Insektlarver; 

 den æder Havre, Kartofler, alskens Affald, Aadsler, Gødning (f. Ex. 

 Hestegødning) osv. — Ved at fortære Oldenborrelarver gor Kragen 

 vistnok nogen Nytte, men er paa den anden Side i forstlig Hen- 

 seende skadelig ved i ikke ringe Omfang at knække Topskuddene 

 af unge Graner, paa hvilke den tager Sæde; den tager ogsaa spi- 

 rende Olden. 



■^ Altum (anf. St. S. 302) meddeler dog et Tilfælde , i hvilket Raager synes at 

 have rommet stærkt op mellem Fyrrespinder-Larver og -Pupper. 

 ^ Tidsskr. f. Landøk. 1870 S. 554 (Fyrrekulturer ved Ronne). 



Boas : Forstzoologi. 7 



