Spætmejsen. qq 



dem ved at hugge paa Skallen med Næbbet. Dette er ikke saa 

 kraftigt, at den kan hugge ind i eller gennem Træernes Bark; den 

 kan derfor kun tage de frit udenpaa Træerne forekommende Insekter. 

 — Økonomisk set er den uden Betydning; baade den Nytte og 

 den Skade, den gor, er altfor ringe til at kunne komme i Be- 

 tragtning. 



b. Træpikkeren (Certhia familiaris). 



Lille Fugl med langt, tyndt, noget bojet Næb, lang Hale. 

 Oventil brunlig, nedentil hvid. — Ogsaa den færdes paa Træernes 

 Stammer, især paa ældre Træer med revnet Bark. Reden bygges 

 i hule Træer, i tilfældige Spalter i Træer o. lign. Steder. Træ- 

 pikkeren, der er her hele Aaret igennem, skal udelukkende leve af In- 

 sekter^, deres Larver og Æg, som den piller ud af Barkrevner eller 

 tager paa Barken. Altum regner den til de »forstlig meget nyt- 

 tige« Fugle; men den optræder dog vistnok ialfald hos os i altfor 

 ringe Antal, til at den skulde kunne udrette noget virkelig betyd- 

 ningsfuldt. 



4. Orden. Rovfugle. 



I. Ugler (Strigidæ). 



Nedenfor gives en kort Oversigt over vore indenlandske Ugler. 

 Foruden de her nævnte er der ganske vist nogle flere ^, der nævnes 

 som danske, men som alle egentlig hører hjemme i andre Lande, 

 navnlig i Skandinavien, og kun træffes som Gæster her i Landet, 

 hvor de ikke eller sjælden yngler; de har ingen videre Interesse 

 for os her og kan derfor forbigaas. 

 A. Med tydelige Fjertoppe (»Horn«). 



Store Hornugle (Bubo maximus). Let kendelig paa sine 

 lange »Horn« og sin meget betydelige Storrelse (næsten 

 som en Ørn). Den hører til Daguglerne, hos hvilke 

 Fjerkransen om Ojet er afbrudt oventil og i det hele 



^ Smlgn. Hallers Analyser i Zool. Garten 14. Jhrg. S. 383. Han fandt Barkbiller, 

 smaa Billelarver , Myrer , Fluer , Sommerfuglelarver , Insektæg i Maverne af 4 Exem- 

 plarer. 



^ Sneuglen (Nyctea nivea) , Høgeuglen (Surnia ulula), Spurveuglen (Glaucidium 

 fasserinum), Tengmalms-Uglen (Nyctale funerea). 



