

ANDET AFSNIT 



FUGLEN 



I. Orden. Klatrefugle. 



I. Spætterne (Piens). 



Opætterne har et karakteristisk kantet, lige Næb, der er meget 

 kraftigt, middellangt, ved Grunden bredt, ved Spidsen sammen- 

 trykt, mejseldannet; langs Midten af Overnæbbet en skarp Køl. 

 Tungen er smal og forsynet med en Række meget fine bagud- 

 rettede Torne (af Horn) paa hver Siderand; den kan strækkes langt 

 ud af Munden^. Spyttet, der bedækker den udstrakte Tunge, er 

 klæbrigt, saa at smaa Insekter bliver hængende paa den. Styre- 

 fjerene, særlig de midterste, er tilspidsede og har særdeles stive og 

 stærke Skafter; de bruges som bekendt som Stotte for Dyret, naar 

 det sidder paa Træerne. Foden er den sædvanlige »Klatrefod« : to 

 Tæer fortil, to bagtil, af hvilke den ene (Tommelen) er lille. Kløerne 

 er krumme, sammentrykte og spidse. 



^ Litteratur: 

 Kjærbølling, Skandinaviens Fugle. 2. Udg. ved J. Collin. Kbhvn. 1877. — Collins 

 forskellige Supplementer til samme Bog. — Nilsson, Skandinavisk Fauna. Foglarna. 

 I — 2. 3. Uppl. Lund 1858. — Jackel, Vogel Bayerns. Miinchen u. Leipzig 1891. 

 (Maveanalyser). — Eckstein, Beitr. z. Nahrungsmittellehre d. Vogel, i: Journ. f. Ornith. 

 35. Jhrg. S. 286 — 98. (Maveanalyser). — Altum, Forstzoologie. 2. Aufl. IL Vogel. 

 Berlin 1880. — m. fl. 



^ Tungebenshornene er særdeles lange , strækker sig op ovenpaa Hovedet, helt 

 hen til Grunden af Overnæbbet. 



