g_. Pattedyr. 



Og har her sin BoHg; sjældnere findes denne paa aaben Mark. 

 Boligen graves sædvanlig i en Skraaning og bestaar af flere med 

 hinanden forbundne Gange, der er udvidede til et eller to storre 

 Rum, og som ved flere Aabninger staar i Forbindelse med Om- 

 verdenen; de nævnte Rum er udforede med rigeligt Mos, Løv 

 o. desl. Exkrementerne lægges ikke i disse Rum, men enten i en 

 Sidegang eller helt udenfor Boet. Om Sommeren træffes Græv- 

 lingen ofte i en simplere Bolig. Sin Føde søger den om Natten, 

 Dagen tilbringer den sovende, oftest i Hulen. Parringen foregaar i 

 Juli- August, men der er den Mærkelighed, at Æggene indtil De- 

 cember ligger i en ganske lidt udviklet Tilstand i Børen ^. Ungerne, 

 sædvanlig 2 — 3 (sjældnere 4 eller 5), fødes i Februar-Marts. Som 

 bekendt sover Grævlingen Vintersovn, fra sidst i November indtil 

 Marts-April; men naar det falder i med mildt Vejr om Vinteren, 

 forlader den undertiden Hulen og gaar ud for at søge Føde. Om 

 Efteraaret for Vinterdvalen er den meget fed, men magrer i Løbet 

 af Vinteren stærkt af. 



Efter Melchior fandtes den for nogle og tresindstyve Aar siden 

 »temmelig almindelig i de fleste danske Provindser (dog hverken i 

 Fyen, Lolland, Falster eller paa Møen).« Senere er den dog bleven 

 indfort paa Fyen saa vel som paa Lolland og Falster; paa Lolland 

 ialfald synes den at have formeret sig godt^. 



For vor Opgave har det en særlig Interesse at faa Rede paa, 

 hvad Grævlingens væsentligste Føde er. Kolthoff ^ har undersøgt 

 Mavens Indhold og Exkrementerne af en Del Individer og derved 

 fundet, at Grævlingen om Foraaret mest fortærer Biller og Rødder; 

 undertiden har han ogsaa fundet Knogler af Frøer, Staalorme, Fir- 

 ben, Studsmus og Fugle. Længere hen paa Sommeren synes (efter 

 K.) Regnorme og Biller ved Siden af Planteføde at udgore dens 

 vigtigste Føde; om Efteraaret lever den af Bær, Olden og andre 

 Frugter samt Græshopper. — En tysk Forfatter^, der har undersøgt 



(Smlgn. Herbst, Zur Naturgesch. d. Dachses. i: Zeitschr. f. wissensch. Zoologie 

 36. Bd. S. 481). 



^ Se Fries, U. d. Fortpflanz. v. Meles taxus. i: Zool. Anzeiger 1880, S. 486 — 92, 

 samt den anf. Afhandl, af Herbst S. 471. 



^ Dansk Jagttid. 8. Aarg. S. 86. 



3 Vart Villebråd S. 114— 15. 



* Beyer (Forstmeister), Beitrage u. Berichtigungen z. Naturgesch. d. Dachses. i; 

 Allg. Forst- u. Jagdzeit. Neue Folge 44. Jhrg. 1868 S. 236. 



