Spætterne. 



75 



af den dybe, rummelige Hulhed, i hvis Bund Æggene lægges uden, 

 eller med meget sparsomt. Underlag. Lignende, men mindre. Huler 

 danner de sig til Natteophold. 

 En ejendommelig Lyd frem- 

 bringer Hannen ved hurtig at 

 slaa med Næbbet imod en tor 

 Gren ; desuden kan Spætterne 

 iøvrigt frembringe Skrig. Det 

 er uselskabelige Fugle. 



Deres Føde ^~ vi tænker 

 her væsentlig paa de tre danske 

 Arter: Grdnspætten, den Store 

 Flagspætte og Mellem -Flag- 

 spætten — bestaar for det forste 

 af fritlevende Insekter, som de 

 træffer paa Træerne under deres 

 rastløse Færden i disse, piller 

 ud af Barkrevner osv. Hvor 

 stor en Mængde saadanne In- 

 sekter Spætterne tager , faar 

 man en overraskende Illustration 

 til, naar man erfarer, at Eck- 

 stein en Gang (4. Nov.) fandt 

 Kroen og Maven af en Gron- 

 spætte propfuld af Musca vo- 

 mitoria (Spyfluerj, der i Mængde 

 overvintrer under løs Bark; en 

 anden Gang (30. Jan.) fandt han 

 i en Graaspætte (en med Grdn- 

 spætten beslægtet Art) 98 Exem- 

 plarer af samme Flue og Rester 

 af ligesaa mange ; ogsaa Jåckel 

 fandt en Vinter i Maven af tre 



Fig. 28. Birkestamme, gennemsavet paa 



langs, med en Hule dannet af Spætter. — 



Omtr. V4. 



^ Angaaende Spætternes Føde smlgn. 

 navnlig de af Jackel (Vogel Bayerns, 

 1891, S. 82 o. %.), Eckstein (Beitr. z. 



Nahrungsmittellehre d. Vogel, i: Joum. f. Ornithol. 35. Jhrg. S. 287), Besnard (se 

 Anm. I paa flg. S.) o. a. meddelte Analyser af Maveindhold. Se ogsaa Altmri, 

 Forstzool., og Brehm, Thierleben, 2. Aufl., Vogel, i. Bd. 



