XIV 



Aaringer er særdeles forskelligt. Mange Insekter, der til Tider kan 

 optræde i enorme Mængder og gore uhyre Skade, optræder under 

 sædvanlige Forhold i ganske beskedent Antal. Efter i nogen Tid, 

 nogle faa Generationer igennem, at være optraadt i stor Mængde, 

 synker de saa atter tilbage til det sædvanlige Antal. 



Grunden til deres Aftagen er velbekendt: det beror paa, at 

 deres Fjender har faaet Lejlighed til at formere sig meget stærkt, 

 paa Basis af det store Materiale, der er stillet til deres Raadighed. 

 De Fjender, der her er Tale om, er for Insekternes Vedkommende 

 især Snyltehvepser, Snyltefluer, visse snyltende Svampe samt Bak- 

 terier; det kan være flere af disse, der virker i Fællesskab til at 

 stanse et stort Insektangreb, eller det kan være en enkelt, paa hvil- 

 ken det særlig kommer an ; undertiden kan man se en enkelt af disse 

 Organismer ligesom med ét gore næsten fuldstændig Ende paa en 

 uhyre Mængde af et skadeligt Insekt^. 



Snyltehvepser og Snyltefluer vil senerehen i Bogen blive omtalte. 

 Derimod ligger det udenfor vor Opgave at give en Fremstilling af de 

 Svampe og Bakterier, der angriber skadelige Insekter. Her skal 

 blot i Almindelighed nævnes, at de forste hyppig viser sig paa Over- 

 fladen som en Skimmel (ofte af hvid Farve), efter at Svampetraadene 

 iforvejen har gennemtrængt Dyrets Legeme og dræbt det; i andre Til- 

 fælde viser der sig store kolleformige Legemer paa Dyrets Overflade, osv. 

 Paa de saaledes fremtrædende Dele (undertiden ogsaa i Dyrets Indre) 

 dannes Sporer af forskellig Slags, der paa andre Individer spirer paa 

 Huden, sender en Mycelietraad ind i Værtens Legeme og saaledes fører 

 Sygdommen videre. Nogle af disse Snyltesvampe holder sig til faa In- 

 sektformer, andre optræder paa mange forskellige. — Ved Bakterie- 

 sygdommene træffer man i Dyrets Indre talløse Bakterier, som dræber 

 Dyret, der ofte forinden viser en særlig, fra den sædvanlige afvigende 

 Optræden (se Nonnen); ofte forandrer de angrebne Larver ogsaa deres 

 Farve. 



Mindre Betydning end de nævnte Snylteorganismer af Dyre- og 

 Planteriget har uheldigt Vejrlig paa Skadedyrenes Aftagen. Storst 

 Rolle spiller Temperaturen vistnok for de hojere Dyrs Vedkommende 

 (se Musene), mindre derimod for Insekternes; disse sidste kan f. Ex. 

 udsættes for en meget lav Vintertemperatur, uden at det i Reglen ind- 

 virker skadelig paa dem. Skadeligere end Temperaturen virker vistnok 

 undertiden voldsomme Storme paa Insekterne; man har ialfald sikre 

 Data for at baade Nonner og Oldenborrer af Vinden i umaadelige 



^ Paa lignende Maade hjemsøges Mus og andre Smaapattedyr, der optræder i 

 stort Antal , af voldsomme Epidemier, der ligesom de smitsomme Sygdomme hos 

 Mennesket sædvanlig skyldes pathogene Bakterier. 



