XV 



Mængder er forte ud i Havet og dér omkomne, hvad der naturligvis 

 kan have haft nogen Betydning. 



Medens vi altsaa er ret vel paa det rene med Aarsagerne til 

 at Skadedyrene tager af, er Aarsagen til at Tallet paa dem atter 

 gaar op mindre klar. Det er sandsynligt, at det beror paa visse 

 for Arten gunstige ydre Forhold, som ikke i samme Grad er gun- 

 stige for dens Forfølgere; Frugtbarheden er for alle de Dyr, der 

 her kommer i Betragtning, saa stor, at de har Forudsætningen for 

 at tiltage enormt i kort Tid. Opgangen i Tal er iøvrigt naturligvis 

 ikke aldeles pludselig; de paagældende Dyr er iforvejen tiltagne 

 i Mængde et Par Aar, uden at man har lagt videre Mærke dertil 

 eller Vægt derpaa. 



Følgende Værker, der nedenfor oftere citeres, anføres her med 

 fuldstændigere Titel: 



Ratzeburg, Die ForstTnsecten. i. — 3. Theil. Berlin 1837 — 

 1844. (i. Theil existerer foruden i Udgaven fra 1837 desuden i et 

 2. Auflage fra 1839; naar intet udtrykkelig anføres, er det forste 

 Udgave, der er citeret). i.Th.: Biller, 2. Th.: Sommerfugle, 3.Th.: 

 de øvrige Insekter. 



Ratzeburg, Die Waldverderbniss. i.Bd. (Fyr og Gran) Berlin 

 1866. — 2. Bd. (Ædelgran, Lærk og Løvtræer) 1868. 



Altum, Forstzoologie. 2. Auflage. I. Såugethiere. Berlin 1876. 

 — II. Vogel. 1880. — III. Insecten. i. Abth. (Allgemeines u. Kåfer). 

 1 88 1. — III. Insecten. 2. Abth. 1882. — (Det er nedenfor stedse 

 denne Udgave, der citeres). 



Judeich u. Nitsche, Lehrbuch der Mitteleuropaischen Forst- 

 insektenkunde. Wien 1885 — 95. Delt i to Bind, dog med fort- 

 løbende Paginering. (Ofte citeret blot som »Judeich-Nitsche«). 



