Raadyret. 1 1 



kæben kun to. Ved Hjælp heraf er det let at se, om den tredje 

 Kindtand er en Mælketand eller ej. 



Hermed er givet en sikker Vejledning til at bestemme Alderen 

 af unge Dyr, saaledes at man navnlig aldrig kan være i Tvivl om, 

 hvorvidt et foreliggende Dyr horer til yngste Aldersklasse eller er 

 ældre. Ved ældre D\'r bliver Sagen vanskeligere. Man kan da gaa 

 efter det stærkere eller svagere Slid, navnlig paa Kindtænderne; 

 herfor kan dog almindelige Regler vanskelig opstilles. Sliddet 

 skrider iøvrigt hurtig frem; allerede Raadyr, der er tre Aar gamle, 

 har temmelig slidte Tænder, navnlig gælder dette k^, der har været 

 længst fremme^. 



I Forbindelse hermed rejser sig naturlig det Sporgsmaal: hvor 

 gammelt bliver et Raadyr.? Nitsche- har fremhævet, at Raavildtet 

 ældes langt tidligere, end man i Almindelighed tror, og omtaler 

 Hovedskallen af en Raa, hvis Alder med Sikkerhed kunde angives 

 til 5^/2 Aar; denne Hovedskal bærer allerede »alle Tegn paa senil 

 Degeneration«. En Sammenligning mellem de foreliggende Hoved- 

 skaller forer ogsaa til det Resultat, at Kindtænderne allerede tidlig 

 er stærkt slidte, og et Raadyr paa 5 — 6 Aar er uden Tvivl at be- 

 tegne som en Olding. 



Om Forskellen mellem Bækkenet hos Raabukken og Raaen vil 

 vi her gore nogle Bemærkninger, da man ved Hjælp af Bækkenet kan 

 bestemme Konnet, selv om andre Konsmærker er fjærnede. Det sikreste 

 Kendetegn er, at Skambenets Forrand hos Raaen (/■ Fig. 9) er en 

 tynd, skarp Kant, medens samme Rand hos Bukken er tyk, Ugesom 

 skraat afhugget , uden nogen skarp Kant. lovrigt er Raaens Bækken 

 gennemgaaende bredere end Bukkens (men varierer i denne som i andre 

 Henseender meget). Afstanden mellem de to store Huller (//) paa Bæk- 

 kenets Underside plejer at være storre hos Raaen, Indsnittet bagtil (/) 

 smallere hos Bukken, bredere hos Raaen ^. 



Brunsten falder i August (eller Slutningen af Juli), men ved 



Udviklingen af de befrugtede Æg er der den Mærkelighed, at 



Æggene ligger ganske smaa og næsten uudviklede i Børen i flere 



^ I Landbohojskolens Samling findes Hovedskallen af en Buk, der døde, da den 

 var lidt over tre Aar gammel (den havde levet i Zoologisk Have, siden den var Lam); 

 Sliddet paa k^ i Underkæben er saa stærkt , at de to forreste Halvmaaner er flydt 

 sammen. 



^ Tharander Forstliches Jahrb. 33. Bd. S. 71. 



^ .Smlgn. Altum , Geschlechtsunterschiede am Beckengeriist beim Rehwilde. i: 

 Zeitschr. f. Forst- u. Jagdwesen 18. Jhrg. S. 336 — 38. Nogle af de af Altum frem- 

 hævede Karakterer er ikke saa konstante, som han mener. 



