Raadyret. 



15 



Stykke nedenunder Toppen og" derefter afgnave 

 Topspidsen. 



Det. er en Selvfølge, at selv om mange Planter 

 sluttelig naar ud over Bid, lider de dog stærkt 

 derved: Væksten hæmmes i en Aarrække, og 

 Stammens Form bliver uheldig. Mange Planter 

 ødelægges helt , om de end længe kan holde 

 Livet. Saaledes gaar det hyppig den af Vildtet 

 saa yndede Ædelgran, der i lange Aarrækker 

 kan staa som en Dværgbusk (Fig. 11) uden nogen- 

 sinde at naa at vokse ivejret^. 



Raavildtet fortærer endvidere talrige spæde 

 Planter, saaledes i stor Udstrækning Bogekim- 

 planter, hvis Kotyledoner det særlig ynder; store 

 Selvsaaninger eller kunstige Saaninger kan paa 

 denne Maade ruineres, idet Raavildtet formelig 

 afgræsser dem. Spæde Ege kan derimod paa 

 Grund af de underjordiske Kimblade afædes lige 

 til Jorden uden at gaa ud, idet en ny lille Stamme 

 skyder ivejret fra den underjordiske Del". 



Endvidere gcir Raavildtet Skade ved sin Fej- 

 ning. Det er tynde, bojelige Stammer, sædvanlig 

 omtr. af Fingertykkelse eller endnu tyndere, som 

 den benytter. Idet Takken gnides op og ned ad 

 disse, afskrabes Barken stribevis, ofte i lange, 

 sammenhængende Laser. Hyppig afskrabes den 

 kun paa den ene Side, ofte dog i en Stribe paa 

 hver Side. Ofte losnes Barken som Følge af Fej- 



' I en nedlagt Planteskole i Egebjærgene (2. Kbhvns Di- 

 strikt) findes Bede med Ædelgraner og enkelte Rødgraner. I 

 1890, da jeg forste Gang saa disse Planter, var de c. 14 Aar 

 gamle, men medens Rodgranerne da var 3 — 4 Alen hoje, var 

 Ædelgranerne kun c. kvarterhoje. 



- Se Heyer i Allg. Forst- u. Jagdzeitung 1865. S. 83. 



!!M 



Fig. 12. Røn, nylig fejet af Raavildt. Man ser, hvorledes 



Barken hænger i Laser paa det fejede Parti af Stammen; nogle 



Steder er kun den yderste Del af Barken fejet af (de morkere 



Partier). — Omtr. ^/s. 



