30 



Pattedyr. 



merne i Skoven (der findes 60 Tdr. Land »Blandet Løvtræ«, i hvilken 

 Driftsklasse Asken er dominerende) er mere eller mindre skrællede, og 

 ved Skovningen maa man af de Stammer, der er skrællede for en Del 

 Aar tilbage, skære de nederste Alen af til Favnebrænde paa Grund af 

 den Omdannelse , der er foregaaet med Veddet. En Tværskive af en 

 stor Ask fra Bognæs, som 8 Aar for Fældningen er bleven skrællet 

 godt og vel i sin halve Omkreds (den var da c. 1 1 Tommer i Diameter), 

 viser, at Veddet fra den blottede Flade af er blevet noget morkere 

 farvet næsten helt igennem; Veddet ser for den mindre kyndige iovrigt 

 ganske godt ud, men »Fibrerne er bleven torre, det er blevet »kort i 

 Veddet«, som man siger«. Endvidere skrælles Bøg, dog kun unge 

 Stammer paa 2 — 4 Tommers Tykkelse; mærkeligt nok skrælles Bøgen 

 som oftest om Sommeren. En tilsendt Bøgestamme, der for 7 Aar 

 siden, da den var 2 Tommer i Diameter, er bleven skrællet omtrent i 

 sit halve Omfang, viser storste Delen af det blottede Vedparti stærkt 

 fronnet; Saaret vilde efter endnu et Par Aars Forløb have været helt 

 dækket af Callusdannelserne og det raadne Vedparti saaledes være 

 skjult. Ogsaa Gran skrælles (kun unge Stammer af Lægtedimension), 

 Eg derimod ikke, Rødæl sjælden. 



Det kan her bemærkes, at i Bognæsskoven fejer Daavildtet navnlig 

 paa Bøg, tildels paa temmelig svært (indtil 10 — 12 Tommer tykt) Ma- 

 teriale med glat Bark, som helt kan blive afgneden, sædvanlig dog kun 

 paa den ene Side af Stammen. 



Angaaende Midler imod Daavildtets Skrælning henvises til, 



hvad der er sagt for Kronvildtets Vedkommende. En Ombinding 



af Bestandstræerne med Ris vilde vistnok ogsaa være virksom mod 



Daavildtskrælning. 



B. Svin. 

 Vildsvinet (Sus scrofa). 



Vildsvinet afviger fra det tamme Svin bl. a. ved sin rigelige 

 Haarbeklædning, der bestaar af tykke, stive Dækhaar og en tæt, 

 grov, næsten krølhaarsagtig Uld. Grisene er i den forste Tid stri- 

 bede paa langs. 



Vildsvinene ynder fugtigt Terræn med Vandansamlinger, hvori 

 de kan »søle« sig; om Dagen holder de sig skjult i Skovtyknin- 

 gerne. Deres Føde er Olden, Rødder, Kartofler og alskens andie 

 Plantedele, Larver^, Regnorme osv. De roder bestandig med 



^ Paa fugtige .Steder i Skove findes jævnlig Insekt-Larver i store Selskaber, saa- 

 ledes Larven af en sort flueagtig Myg , Bibio , der om Foraaret hyppig ses som ud- 

 viklet Insekt i vore Skove. Hvor talrige de maa være paa sine Steder, kan skonnes 

 deraf, at jeg sidste Vinter fra Overforster Winge fik sendt Kroen af en Fasan, der 

 var propfuld af (flere Tusind) Bibio-Larver. 



