o^ Pattedyr. 



Saa vel de ægte Mus som Studsmusene er meget frugtbare 

 Skabninger, som føder flere Kuld Unger om Aaret fra det tidlige 

 Foraar til Efteraaret; Drægtighedstiden er kun nogle faa (hos Mus 

 sylvaticus o. a. f. Ex. kun 3) Uger, Ungernes Antal i hvert Kuld sæd- 

 vanlig 4 — 8. Man har beregnet, at ét Par overvintrede Markmus i 

 Sommerens Løb præsterer et Afkom af Born, Borneborn osv. af 

 omtrent 200 Stk., naar alle lever. Ungerne er ved Fødselen 

 skallede og hjælpeløse, men i Løbet af kort Tid vokser de til og 

 bliver snart kønsmodne (Ungerne af Arvicola arvalis er konsmodne, 

 naar de er c. 8 Uger gamle) ^ 



a. Skovmusen fMus sylvaticus). 



Snuden er tilspidset; Ørene store, fremstaaende; Halen er om- 

 trent af samme Længde som Hoved og Krop tilsammen (snart lidt 

 længere, snart kortere); Baglemmerne (særlig Bagfødderne) lange. 

 Farven er paa Undersiden af Hoved og Krop næsten rent hvid, 

 ved en skarp Grænse adskilt fra Rygsidens Farve, som er brun- 

 gul med et sort Anstrog^, der træder stærkest frem midt paa 

 Ryggen, medens det gule dominerer nede paa Grænsen af Bugens 

 hvide Farve. Foran Forbenene gaar der hos mange Exemplarer 

 tværs over Undersiden et gult Baand^, som dog ogsaa kan mangle. 

 Længden af Hoved og Krop tilsammen kan hos udvoksne Individer 

 naa omkring 4 Tommer. — Unge Exemplarer afviger ved, at Halen 

 og Bagfødderne er forholdsvis kortere og ved at saa vel Bug- som 

 Rygside er mere graalige, uden skarp Farvegrænse, hvorhos det 

 gule Halsbaand kun er lidet udpræget. 



Skovmusen er et ægte Skovdyr, der hele Aaret igennem op- 

 holder sig i Skoven, hvor den er meget talrig; desuden træffes den 

 hyppig i Haver og er heller ikke sjælden paa Marken; om Vinteren 

 tyr den ofte ind i Lader eller i Kornhæs, ja i Nærheden af Skove 

 træffes den endog jævnlig ganske som Husmusen i Spisekamre og 



^ Se Ritzema Bos, Tierische Schadlinge u. Ntitzlinge S. 3 — 4. 



^ Rygsiden er dækket med en Blanding af finere brungule og grovere sorte Haar 

 (det er iøvrigt kun den ydre Del af Haarene, der har disse Farver; Grunddelen, som 

 dækkes af Nabohaarene, er allevegne j^aa Krop og Hoved blaasort). 



* Det var saadanne Exemplarer, som Melchior i^Den danske Stats og Norges 

 l'attedyr S. 99) antog for en særlig Art og kaldte Mies Jia7ncollis, »Halvrotten«, 

 » Halsbaandmusen < . 



