Clerus. 



145 



bestemte Iagttagelser fortærer Barkbiller og altsaa horer til de 



>; nyttige« Insekter. Ogsaa om Larven angives det almindelig, at 



den lever af Rov^. De træffes almindelig, især i Naaleskove. 



Anmærkning. Til Barkbillernes Fjender regnes endnu forskellige 

 andre smaa Insekter, der træffes under Bark eller i Barkbillernes Gange. 

 Saaledes Arterne af Slægten Rhizophagus, af hvilke der findes flere her 

 i Landet, i — 2 Lin. lange, smalle, langstrakte, oftest brunfarvede Biller 

 med langt, firkantet Forbryst og kolledannede Folehorn. Endvidere den 

 endnu mere langstrakte Nemosoma elongata, med særdeles langstrakt 

 Forbn'St (1^/2 Gang saa langt som bredt) og med stort Hoved (saa langt 

 som Forbrystet); den er 2 Lin. lang, sort med den forreste Del af 

 Vingedækkerne (samt en Plet bagtil paa samme) gulbrun, Rhizophagus 

 og Nemosoma horer bægge til Glansbillernes Familie (Nitidulidæ). Efter 

 de mig bekendte Data kan det dog ikke anses for utvivlsomt, at disse 

 Smaabiller virkelig skulde gore Barkbillerne noget ondt. 



8. Fam. Lymexylonider (Lymexylonidæ). 



De Former, der hører til denne Familie, minder i Habitus sær- 

 deles meget om de velbekendte gule eller sorte Blodbiller, som 

 man saa hyppig ser om Sommeren paa blomstrende Planter (SI. 

 Cantharis el. TelepJiortis) ; de har ogsaa de samme bløde Vinge 

 dækker som disse. Legemet 

 er aflangt, smalt, Folehornene 

 korte. Hvad der dog især 

 udmærker disse Insekter, er, 

 at der paa Kæbepalpen hos 

 Hannen (se Fig. 62) sidder et 



stort kvastformigt Vedhæng Fig. 62. Ifylecoetusdermestoides,lia.n. Kæbe- 

 med en dobbelt Række af P^^P"" '"' ^""'"'^^ f°^^" Forbenet. - Vi. 

 Kamtænder; Vedhænget min- 

 der stærkt om et kort kamdannet Følehorn, saaledes som man 

 finder det hos mange Spindere, og det er meget iøjnefaldende. — 

 Larverne er blege, langstrakte Dyr med Lemmer (se mere neden- 

 for); de lever i Ved. 



^ Afgorende Iagttagelser herom vides dog ikke at foreligge ; de af Ratzeburg 

 (Forstins. i. Th. S. 34) givne Data kan ialfald ikke anses for afgorende. Mest be- 

 stemt lyder Eichhoffs Angivelser (Europ. Borkenkafer S. 114); han skriver: »Jeg har 

 overbevist mig om [hvorledes ?] , at en eneste Larve af Clerus kan tilintetgore flere 

 Kuld af Hylesinus piniperda til sidste Individ. Den har den Færdighed ved at fjerne 

 Ormemelet og andre Hindringer , sandsynligvis ogsaa ved selv at bore , at skaffe sig 

 Adgang til hele Yngelen«. 



Boas: Forstzoologi. lO 



