Cionus fraxini. jyy 



Forrand. Midt paa Dækvingerne en stor mork Plet. Mærkeligt er 

 det, at Billen kun har én Klo paa hver Fod. Længden er -omtrent 

 1^2 Lin. — Larven er ret (ikke krummet som de fleste Snude- 

 billelarver), gulgron med sort Hoved og paa forste Brystring med 

 et dobbelt, sort Skjold; den er som sædvanlig lemmeløs, men 

 langs Bugsiden løber en Midtfure, der deler Leddenes Underside 

 hver i to Knuder, saaledes at det ser ud, som om den var forsynet 

 med lave Gangvorter ligesom Bladhvepselarverne. Den er dækket 

 med en Slim. 



Larven træftes hyppig paa Undersiden af Aske blade; den 

 æder pletvis Bladet, men skaaner dog Oversidens Overhud, der en 

 Tid lang sidder som en klar Rude paa det gnavede Sted. Naar 

 den skal forpuppe sig, gaar den i Reglen ned paa Jorden og Slimen 

 størkner til en Cocon, indeni hvilken Puppen ligger. Billen gnaver 

 om Foraaret i Knopperne, som den gennemhuller ligesom med fine 

 Naalestik; senerehen paa Aaret holder den sig til Bladene, i hvilke 

 den gnaver runde Huller. — Der sj-nes at være et Par Generationer 

 om Aaret. 



Unge Træer kan sættes kendelig tilbage ved Larvens Angreb, 

 idet jævnlig kun en ringe Del af Bladmassen lævnes. Ogsaa det 

 udviklede Insekts Knopgnav kan skade Asken betydelige. 



12. Fam. Barkbilier (Tomicidce ^\. Bostrichidæ)'^. 



Barkbillerne (Fig. 95 — 97) er nær beslægtede med Snude- 

 billerne, særlig med de Knæhornede, men Hovedet er ikke snabel- 

 formig forlænget. Legemet er sædvanlig omtrent cylindrisk, Hovedet 

 Jkortj Folehornene korte, knækkede ^ med tyk Ko lle. Benene er 

 korte, Fodderne tetramere 'se .Snudebillerne). Det er stedse Dyr 

 af ringe Storrelse, \2 — faa Linier lange. Larverne li gner gansk e 

 Snudebillernes; det er blinde, hvide, krumme Maddiker. 



Naar det ved de enkelte nedenfor omtalte Arter er angivet, hvilken 

 Farve Dyret har, maa dertil fojes den almindelige Bemærkning, at 



^ Saaledes paa Boller Distrikt 189 1. — Smlgn. en Meddelelse i Zeitschr. f. 

 Forst- u. Jagdwesen 1885 S. 504— 5. 



- Litteratur: Eichhoff, Die Europaischen Borkenkafer, Berlin 1881 (Hovedværk). 

 — Løvendal, Tomicini Danici. i : Entomol. Meddel. 2. Bd. S. i. — K. & G. Escherich, 

 Bestimmungstabelle d. deutschen forstschadl. Borkenkafer. i: Forsti, naturwiss. Zeitschr. 

 6.Jhrg., 1897, S. 7. 



Boas; Forstzoologi. j2 



