{lylesinus ater. jgj 



Medens Larvens Gnav er uden økonomisk Interesse, er det ud- 

 viklede Insekt derimod af fremragende Betydning. Det ernærer 

 sig nemlig paa lignende Maade som Hylobius abietis ved at gnave 

 paa unge Fyrreplante r, i hvis Bark den æder Huller forneden 

 paa Stammen og paa Rødderne; her træffes den om Foraaret og 

 om Sommeren. Planter paa indtil en halv Snes Aar angribes. 



H. ater har i Tyskland anrettet betydelig Skade. Her i 

 Landet har den endnu ikke gjort sig videre bemærket; for en Del 

 Aar tilbage fik jeg den sendt fra Tvorup Plantage, hvor den i stor 

 Mængde havde udviklet sig i Rødderne af fældede »Østerrigere«, 

 og den er funden adskillige andre Steder; nogen storre Skade vides 

 den endnu ikke at have anrettet hos os. Den vil sandsynligvis 

 (smlgn. den følgende Art) blive almindeligere og gore Skade, naar 

 den Tid kommer, da storre Arealer Bjærgfyrskov afdrives og de 

 afdrevne Arealer atter beplantes med samme Træart. 



d. H . cunicularius. 



Ligner særdeles meget ater, men er noget bredere; Forbrystet 

 er kun lidt længere end bredt. Længde 2 Lin. 



I Levemaade ligner dette Insekt næsten ganske den foregaaende 

 Art, men medens denne er et Fyrreinsekt, er cunicularius udeluk- 

 kende et Graninsekt. Den lægger Æg paa Rødder af friske Gran- 

 stød ; Moder- og Larvegange forholder sig paa lignende Maade som 

 hos ater. Ligesom denne har den to Generationer om Aaret. Bil- 

 lerne vandrer fra Stødene, hvor de har levet som Larver, til nær- 

 liggende unge Grankulturer, hvor de ernærer sig ved at gnave 

 Huller i Barken paa den nedre Del af Stammen og ud paa Rød- 

 derne. Gnavet har en stor Lighed med Gnav af Hylobius abietis 

 og bægge Arter træffes jævnlig sammen. Fra Hylobiens Gnav kan 

 nærværende Arts hyppig kendes ved, at den tager Barken mere 

 rent af i dens hele Dybde uden at lade Laser af den tilbage, ved 

 at Randene af de af den gnavede Pletter er mere underminerede 

 og Gnavpletterne selv mere gangagtige ^ (undertiden furer de ogsaa 

 Veddet svagt); men alt dette er dog ikke tilstrækkeligt til i alle 

 Tilfælde at skelne de to Dyrs Gnav fra hinanden. Findes Gnavet paa 



^ Smlgn. Altum i: Zeitschr. f. Forst- u. Jagdwesen 1887 S. 394 — 95. 



