Oldenborren. j o j 



naturligvis i saa Tilfælde sorge for, at Jorden ikke ligger hen i ny- 

 bearbejdet Tilstand lige i Oldenborrens Flyvetid. Men indtager 

 man et hidtil skovbevokset Areal til Planteskole f. Ex. Aaret efter 

 Oldenborreaar, kan man være ret rolig for Oldenborreangreb i de 

 forste Aar, navnlig naar Arealet tages langt fra Marken. 



I de senere Aar er Tanken dukket op om en kunstig In- 

 fektion af Oldenborrelarver med den ovenfor omtalte Snyltesvamp 

 Botrytis tenella. Ved at se den Hurtighed, hvormed Svampe- 

 sygdommen undertiden breder sig mellem Oldenborrelarverne under 

 naturlige Forhold, tænkte man sig, at man ved en kunstig Infek- 

 tion kunde faa en lignende Virkning. Midlet anvendes paa den 

 Maade, at et Antal indsamlede Larver besmores med Sporer og 

 derved gores syge, og Dagen efter udlægges de med visse Mellem- 

 rum i Marken, sofn man vil have renset for Larver; Meningen er, 

 at de udlagte Larver skal smitte de andre. I Frankrig, hvor Midlet 

 blev foreslaaet og forst anvendt, og hvor dets Fremstilling blev sat 

 fabriksmæssig i System, angives det, at man 'paa sine Steder har 

 haft gode Resultater; derimod har man baade i Schweiz^ og 

 herhjemme^ kun set meget maadelige Resultater: der blev altfor 



^ Dufour, U. d. mit Botrytis tenella zur Bekampfung der Maikaferlarven erzielten 

 Resultate. i: Forstl.-naturwiss. Zeitschr. 3. Jhrg. S. 249. 



^ Jeg har anstillet en Del Forsøg med Svampen. De Larver, som man i Labo- 

 ratoriet inficerer med Sporer (ved Paastrygning eller Paaklæbning) , dør stedse , efter 

 nogle Ugers eller Maaneders Forløb, og frembyder de karakteristiske Træk, som til- 

 kommer Sygdommen (se ovenfor). Men de Forsøg, som jeg nøjagtig efter den franske 

 Brugsanvisning (fra Fribourg & Hesse i Paris) har udført i Marken, har givet meget 

 lidt gunstige Resultater , og Svampen viste , ligesom ved Dufours Forsøg , ingen stor 

 Tendens til at brede sig. Forsøgene anstilledes paa tre forskellige Steder paa Sjæl- 

 land (paa Mark og i en Planteskole) og gav omtrent det samme Resultat overalt. 

 Jeg skal exempelvis omtale et af Forsøgene (udført paa Strandegaard hos Forp. Høff- 

 ding). I et 20 Alen langt og 10 Alen bredt Stykke Brakjord blev der den 24. Maj 

 1893 nedlagt med regelmæssige Afstande 100 Dagen iforvejen inficerede Larver; et 

 andet lignende Stykke fik 50, et tredie, ligeledes af samme Storrelse , 18 inficerede 

 Larver. Ved en nojagtig Undersøgelse af Stykkerne den 10. Sept. samme Aar fandtes 

 paa de tre Stykker i det hele 2 døde , indskrumpne , svampedræbte Larver med 

 Skimmel. Paa Stykket Nr. i (der var indgrøftet) fandtes 146 sunde, 32 syge Larver, 

 men vel at mærke angrebne ikke af Svampen men af den for omtalte Bakteriesygdom ; 

 paa Nr. 2 161 sunde, 18 bakteriesyge, paa Nr. 3 142 sunde, 22 bakteriesyge. Paa et 

 af de andre Forsøgssteder fandt jeg i levende Larve , som nylig var angreben af 

 Svampen og som senere blev skimmeldækket. Svampen har saaledes vistnok , ialfald 

 paa sidstnævnte Sted , smittet tilstedeværende Larver , men aabenbart i ganske util- 

 strækkeligt Omfang. 



