300 



Insekter. 



omtrent tommetyk Stammedel af en sygelig Weymouthsfyr, paa 



hvilken dens Exkrementer i Mængde traadte frem paa Barken 



(Fig. 170), og Borries omtaler 



ligeledes, at den æder Gange »i 



Basten paa Stamme og Grene 



af Bjærgfyr og Østerrigsk Fyr« 



samt i Weymouthsfyr angrebne af 



Peridermium pini. 



Om Efteraaret forlader Larven 



den Plantedel, i hvilken den har 



levet, og overvintrer i en Cocon, 



der er blandet med Jorddele osv., 



for næste Foraar at forpuppe sig 



og nogen Tid efter at komme 



frem som fuldkomment Insekt. 



Nogle Individer overvintrer dog 

 paa Planten i halvvoksen Tilstand 

 og æder igen næste Aar om For- 

 aaret og Forsommeren ^. 



Dette Insekt er hos os alminde- 

 lig udbredt over hele Landet og 

 gor ikke ringe Skade paa Gra- 

 nens Topskud og derigennem 

 paa dennes regelmæssige Vækst. 

 Det er en af de Fjender, der 

 vel ikke optræder ruinerende, 

 men som alligevel vistnok mellem 

 Aar og Dag gor en hel Del For- 

 træd. Noget Middel til at hæmme 

 dens Angreb vil vistnok vanske- 

 lig lade sig angive. 



Fig. 170. Stykke af en sygelig Weymouths- 

 fyr, i hvis Bark Larven af Phycis abietella 

 gnaver. Paa Barken ses Harpiksflod og 

 store Masser af udstødte Exkrementer. 

 Omtr. nat. Storr. 



^ Borries, anf. St. — B. angiver her, 

 at man finder »Larver, der som halv- 

 voksne overvintrer i og gnaver Gange i Topknoppen af unge Graner, hvorved 

 Topvæksten ødelægges; disse Angreb ses overalt i de unge Bevoksninger«. Jeg skal 

 her tilfoje, at jeg meget jævnlig har fundet Topknopper af Gran udhulede af en 

 Sommerfuglelarve (som Exkrementerne t ydelig nok forraadte) uden dog at finde 

 selve Dyret. 



