oQA Insekter. 



Længden saaledes, at kun en tynd Skal (væsentlig Knopskællene) 

 levnes, og gaar selvfølgelig ud. Mere udskredne Skud begnaves 

 ofte kun paa den ene Side, undertiden endog kun paa en begrænset 

 Plet, og kan da ofte vedblive at leve, men bojer sig paa det saa- 

 rede Sted (se nedenfor). Ved Grunden af Skuddet, som Larven 

 har gnavet sig ind i — Indgangsaabningen er gerne i Nærheden 

 af Basis — , sidder en hul, blæreagtig Masse bestaaende af Spind, 

 Harpiks og Larvens Exkrementer, som iøvrigt delvis forbliver inde 

 i Røret; hyppig ser man ogsaa flere Skud i Nærheden af hinanden 

 klæbe sammen ved denne Masse, og alle (eller dog flere af dem) 

 begnavede eller udhulede. Naar Larven er fuldvoksen, i Juni 

 Maaned, udklæder den et udhulet Skud med Spind og forpupper 

 sig inde i Skuddet. Efter 3 Ugers ^ Puppehvile skyder Puppen 

 (der er tornet) sig ud gennem det skøre Rørs Væg, og Sommer- 

 fuglen flyver bort. Meget almindelig ser man om Sommeren tomme 

 Puppehude stikke ud af de døde Fyrreskud. 



Ikke sjælden gnaver Larven sig fra et udhulet Skud ned i Enden 

 af det tilgrænsende, forveddede, fjorgamle Skud. 



Undertiden forlader en Del Larver Skuddene og begiver sig ned 

 paa Stammen til en to- eller treaarig Grenkrans, hvor de hver i en 

 Grenvinkel gnaver en lille Grube i Barken, hvorefter der danner sig en 

 flad indtil tiørestor Harpiksgalle, som udfores med et Spind og i hvilken 

 Dyret forpupper sig. En Del saadanne Harpiksgaller, som jeg ifjor fik 

 fra Tisvilde Distrikt, og som stilledes til Klækning, gav udelukkende 

 Snyltehvepser, saaledes at den Mulighed fremstiller sig, at Larverne 

 kun, naar de er syge, søger hen til Grenvinklerne ^. 



Dette Insekts Indvirkning paa Træerne er meget betydelig, 



særlig naar det er tilstede i Mængde. Som det af det ovenanførte 



fremgaar, dræber Larven talløse Knopper og unge Skud, og det 



maa erindres, at hver Larve ikke nojes med ét, men ødelægger 



flere; det er saavel Top- som Sideskud, det gaar ud over, uden 



Forskel. Hertil kommer, at den foruden de Skud, den dræber, 



desuden beskadiger mange Skud ved at begnave dem paa Siden, 



hvoraf Følgen er, at Skuddene bojer sig paa det saarede Sted, 



for dog under en Bue atter at rette sig ivejret: »Bajonet-« og 



»Posthornskud«. Er dette Tilfældet med et Topskud — eller et 



Skud, der er traadt i det dræbte Topskuds Sted — , vil Træet, 



^ Tiden angiven efter Ratzebnrg. 



- Altum (Forstzool. 3. Bd. 2. Abth. S. 187) siger rigtignok, at han delvis fik 

 saadanne Larver udklækkede (til Sommerfuglen). 



