Nematus Erichsonii. 



245 



optraadte i Mængde og afnaalede Lærkene, som dog ikke forekom 

 i samlede Bevoksninger^. I Firserne er den optraadt i betydeligt 

 Antal og over meget anselige Arealer i Nordamerika (paa Larix 

 europæa og americana) og har her gjort ikke ringe Skade; An- 

 grebene fandt dog ikke Sted saa mange Aar i Træk som paa 

 Bornholm. 



Aarsagen til, at Angrebet paa Bornholm var saa langvarigt, maa 

 sandsynligvis søges i, at Bladhvepsen er indvandret til Øen, uden at 

 samtidig den Snylter er kommen med, som senere gjorde det af med 

 den (thi at det var en Snylter, der bragte Plagen til at ophøre, kan 

 anses for givet); først senere er Snylteren indvandret. 



Ved Angreb af denne Bladhveps vil det ojensynlig være haab- 

 løst at forsøge noget imod den, forsaavidt det drejer sig om ældre 

 Lærke. Paa unge Træer af indtil et Par Alens Hdjde vil en Ind- 

 samling af Larverne være at anbefale. 



3. Selandria. 



De xA-rter af denne Slægt, som interesserer os her, er Smaa- 

 former, der særlig udmærker sig ved Larvernes^ Forhold: det 



Fig- 135- Selandria-'L^rve fra Eg. 

 Bagved de 7 Vortefødder ses endnu 

 en Vorte, der dog i Modsætning til 

 hine er uparret. (Efter et Spiritus- 

 Exemplar; Slimen borte.) — ^/i. 



er cylindriske Larver med opsvulmet, ligesom hætteagtigt Bryst, 

 der er meget bredere end Hovedet, som det delvis skjuler; der er 

 7 Par Gangvorter tilstede, men i Modsætning til Nematus-Larven 

 er det her det bageste (8.) Par, der mangler Larverne er dækkede 

 med en mork- eller lysfarvet Slim, saaledes at de i hoj Grad kommer 

 til at ligne smaa nøgne Snegle. De sidder trægt paa Under- og 

 Oversiden af Bladene paa Løvtræer og æder Bladkødet, saaledes at 

 Ribberne og Overhuden paa den ene Side bliver tilbage. 



Af denne Slægt træffer man hyppig i vore Skove en Art, der 

 skeletterer Egeblade. Larverne, som er hvidlige (Tarmkanalens 

 grønne Indhold skinner igennem) og bedækkede med en klar, lys 



^ Se den S. 243 Anm. 4 anf. Afh. af Tischbein. 



^ Den udviklede Selandria har gleddede Følehorn, 2 Radial-, 4 Cubitalfelter; 

 den ene tilbageløbende Ribbe udspringer fra 2., den anden fra 3. Cubitalfelt. 



