Lophyrus pini. 2^'^ 



i Cocoh, vil vistnok gore, at den ikke saa let tager Overhaand. 

 Thi de indspundne Lophyrer har talrige Fjender, som decimerer 

 dem i hoj Grad. I sin Bog om Bladhvepseangrebene i de frankiske 

 Skove ^ omtaler E. Miiller saaledes, at Mus (Mus sylvaticus og Ar- 

 vicola arvalis) og Egern i en' enorm Udstrækning fortærer de ind- 

 spundne Larver; i én Egernmave fandt han over loo Larver af 

 Lophyrus pini, som Dyret havde pillet ud af Coconerne; Egernet 

 skal endog ganske særlig sætte Pris paa Nydelsen af de indspundne 

 (ikke de fritlevende) Larver^. Ogsaa Ræven fortærer en Mængde 

 Coconer; undertiden bestaar dens Exkrementer endog næsten ude- 

 lukkende af Levningerne heraf^. Under disse Omstændigheder — 

 hvortil jo kommer Angreb .af Snyltehvepser, Fugle etc. — er det 

 vistnok ikke saa særdeles mange Exemplarer af den overvintrende 

 Generation, der bliver til fuldkomne Insekter, og naar der da, som 

 hos os, kun er denne ene Generation aarlig, er Udsigten til, at 

 Insektet vil formere sig særdeles stærkt, vel næppe stor"^. Faren 

 for, at denne Hveps hos os skulde optræde som et Skadedyr af 

 Rang, anser jeg derefter for at ligge temmelig fjærn. I Norge og 

 Sverrig er den saa vidt mig bekendt heller ikke hidtil optraadt 

 videre skadelig; kun i et enkelt Tilfælde skal den (omkring 1890) 

 have dræbt en Del unge Fyrre i Halland ^. 



Angaaende Midler imod denne Art se L. rufus. 



c. L. pallidus. 



Det udviklede Insekt (Fig. 128) ligner særdeles meget L. pini, 

 men er mindre (omkring 3 Lin. langt). Larven har ligeledes 

 megen Lighed med Larv^en af denne Art, men istedenfor de sorte 



^ Det i Anm. i S. 251 anf. Arbejde. 



* Om Musene siger Muller S. 60: »Af alle hidtil bekendte Fjender var ingen 

 virksommere til at ødelægge Pupperne. De tilintetgjorde den storste Del af de 

 Pupper, der laa ovenpaa Jorden eller paa anden Maade var tilgængelige for dem. 

 Med beundringsværdig Behændighed aabnede de Beholderne ved de afrundede Ender 

 og trak Larverne ud af de smaa Aabninger. Udenfor Musenes Huller og Gange laa 

 de tomte Coconer ofte i Hundredevis«. — Borries omtaler (p Iagttagelser«, Tidsskr. 

 f. Skovvæsen 7. Bd., B, S. 67) ligeledes aabnede Lophyrus-Coconer, men mener, at del 

 er Spidsmus, der har aabnet dem. 



^ Ratzeburg, Forst-Insect. 3. Th. S. 99. 



* Smlgn. den ovenfor gjorte Bemærkning om, at det i sydligere Lande kun er 

 Generationen Nr. 2, der er talrig. 



^ Uppsatser i Prakt. Entom. 6 S. 78. 



