IQA Insekter. 



Rødderne; det er mest ældre Træer, den benytter. Den gnaver sig- 

 en flere Tommer lang Modergang (snart Længde-, snart Tværgang), 

 der furer Splinten. Istedenfor at danne adskilte Æggruber, gnaver 

 den til den ene Side en storre Udvidelse af Modergangen, hvori 

 Æggene lægges. Larverne danner sig ikke adskilte Gange, men 

 ud fra Ægrummet gnaver de, den ene tæt ved Siden af den anden, 

 en stor fælles pladeformig Hule i den indvendige Del af Barken 

 op imod Splinten; fjærner man Barken paa en af denne Art an- 

 greben Gran, ser man i Randen af Hulrummet de brunhovedede 

 Larver gnavende, medens den øvrige Del er fyldt med deres Ex- 

 krementer, »Ormemelet«, der her er næsten leragtigt, meget fin- 

 kornet. Hulerne strækker sig ud paa de storre Rødder. Forpup- 

 ningen finder Sted i Hulen, i Ormemelet. Paa de Steder, hvor 

 Hunnen har boret sig ind, findes store tykke (ofte fyldte) Harpiks- 

 rør, kornede paa Overfladen, ofte smudsige af Udseende (blandede 

 med Exkrementer o. desl.); de minder i det ydre ikke lidt om 

 »brændte Mandler«, som det med Rette er blevet bemærket. Harpiks- 

 floddet fra de angrebne Stammer er stærkt, og ved Grunden af 

 dem findes en af Harpiks og Jord bestaaende Masse, der minder 

 om smudsig Kalkmortel. — Generationen er laarig. Æglægning 

 finder Sted dels om Foraaret (Maj, Juni) — de af disse Æg frem- 

 komne Individer overvintrer som Biller — , dels senere hen paa 

 Sommeren; de Larver, der udvikles af disse sidste Æg, naa'r ikke 

 at forvandle sig samme Aar, men overvintrer som Larver. 



Denne Barkbille yngler i levende, sygelige Træer. En af 

 mig undersøgt Gran, hvori den ynglede, var angreben af Trametes. 

 Ogsaa i Træer, der er svækkede ved at være bleven lysstillede, i 

 vildtskrællede eller paa anden Maade saarede Graner osv yngler 

 den. Fuldkommen sunde Træer angriber den ikke^. Det angrebne 

 Sted er, som ovenfor angivet, sædvanlig den nederste Del af Træet, 

 men ogsaa hojt oppe gaar den undertiden ind, f. Ex. naar Toppen 

 er knækket ved Snetryk ^. Hylesinus micans er en virkelig ska- 



^ Naar det i Litteraturen nu og da angives, at den er gaaet i sunde Træer, kan 

 man efter Analogien med , hvad der har vist sig i lignende Tilfælde ved andre i 

 Bark ynglende Former, vistnok rolig gaa ud fra, at de »sunde Træer« har været Tra- 

 metes-angrebne eller paa anden Maade svækkede. Smlgn. ogsaa Lindeman (i Bull. 

 Soc. Naturalistes de Moscou, Année 1879, 2. Partie, S. 82), der ligesom flere andre 

 kun har truffet den i sygelige Træer. 



'^ (dlick i Zeitschr. f. Forst- u. Jagdwesen 8. Bd. S. 386. 



