198 



Insekter. 



ret regelmæssig ud til bægge Sider; de, der udspringer henimod En- 

 derne af Modergangen, løber skraat eller næsten lige opefter (nedefter). 

 Baade Moder- og Larvegange furer Veddets Overflade, ofte dog 

 kun temmelig svagt. Hyppig er der paa Modergangen flere eller 

 endog talrige Lufthuller (i — 1^/2 Lin. i Diameter). Foruden de 

 nævnte Gange danner denne Art andre, som ligger udelukkende i 

 den tykke Bark, tæt under den ydre Overflade; ogsaa de er for- 

 synede med talrige Lufthuller. Disse Gange, som kan forløbe i 

 forskellig Retning, er ikke Ynglegange, men blotte Opholdsgange. — 

 Generationen laarig, Æglægning i Maj — August. 



Det er især ældre Birke, i hvilke den yngler, og næppe no- 

 gensinde ganske sunde Træer ^, men kun kærneraadne eller paa 

 anden Maade svækkede Exemplarer. Her i Landet er den kun 

 trufl'en i Jylland, hvor den lader til at være ret udbredt^. Den 

 Skade den gor kan næppe anslaas synderlig hojt. 



b. S. Geoffroyi (el. i\ destructor) 

 (== Eccoptogaster scolytus hos Ratzeburg). 



Sort med brunrøde Vingedækker^. Indtil 2V2 Lin. lang. 



Yngler i Ælm. Modergangen er en kort Længdegang, sæd- 

 vanlig kun af c. i Tommes Længde ; Larvegangene gaar regelmæssig 

 ud til bægge Sider og mod Enderne af Modergangen skraat eller 

 lige opefter (nedefter) ; da Modergangen er saa kort, kan dette være 

 Tilfældet med de fleste Larvegange (Fig. 103). Hele Systemet ligger 

 sædvanlig alene i Barken. — Efter nogle Angivelser har den en 

 Laarig Generation, efter andre er der to Generationer om Aaret. 



Denne Art, som er sjælden her i Landet, yngler i svagelige 

 levende Træer*. Paa Allétræer kan den gore betydelig Skade; fra 

 England og Frankrig lyder navnlig stærke Klager over den. De Træer, 

 det gaar ud over, er mangen Gang paa ingen Maade iforvejen døds- 

 dømte, om end — som de fleste Allétræer — af en eller anden 



^ Smlgn, Altum, Forstzool. 2. Aufl. 3. Bd. i. Abth. S. 247. 



^ Jeg har selv trufifet dens Gnav i en af P'rijsenborg Skovene og ved Havnø. 



^ Baade Hannen og Hunnen har en lille Knude paa 3. og 4. Bugring. Ingen 

 Længdekøl ovenpaa Hovedet. 



* Efter en Angivelse i Altums Forstzool. (3. Th. I. Abth. S. 244) skal den kunne 

 angribe ganske sunde Ælme fra Toppen af og successivt stige nedefter, samtidig med 

 at Ælmene bliver toptorre. Denne Angivelse trænger dog i hoj Grad til Bekræftelse. 



