200 Insekter. 



Parktræer, at der kan være Tale om at gore den Slags »kirurgiske« 

 Indgreb^. 



c. S. intricatus. 



Sort, med brune Vingedækker^. 1^/2 — 2 Lin. lang. 



Yngler i Eg (samt undertiden i Bøg), i Grene og tynde Stam- 

 mer (indtil 5 — 6 Tommer i Diameter). Modergangene er korte 

 (I/2 — I Tomme lange) Tværgange, Larvegangene er lange, sædvanlig 

 stærkt bugtede, krysser hinanden i stor Udstrækning. Hele Sy- 

 stemet furer Veddet dybt. 



Der foreligger enkelte Beretninger om, at denne Bille skal 

 have gjort Skade ved at dræbe yngre Ege; om disse Træers Sund- 

 hedstilstand vides dog intet. Sikkert er det, at den i Almindelig- 

 hed kun yngler i fældet Materiale, i undertrykte Grene o. lign. Her 

 i Landet, hvor Arten ikke hører til Sjældenhederne, vides den in- 

 gensinde at have gjort Skade, og man kan vistnok uden Risiko 

 regne den til de meget godartede. 



Anmærkning. Det kan endnu nævnes^ at vi af SI. Scolytus har 

 et Par Arter her i Landet (S. pruni og rugulosus) , der lever i Frugt- 

 træer (f. Ex. Æbletræer, Kirsebærtræer osv.) 



3. Tomicus (= Bostrichiis) . 



Til det S. 182 anførte fojes endnu, at Forbrystet er afrundet 

 fortil og at Vingedækkerne hos de fleste Arter bagtil er forsynede 

 med et stort fordybet Parti med tandede Rande (Fig. 97). For- 

 brystet er i Reglen ikke indsnøret i sin forreste Del, sænker sig 

 fortil stærkt nedefter, og er paa Oversiden kornet fortil, punkteret 

 bagtil — medens Forbrystet hos de to foregaaende Slægter er (mere 

 eller mindre tydelig) indsnoret fortil, ikke sænker sig stærkt ned- 

 efter og er punkteret over det hele. Tredje Fodled ikke tolappet. 

 — Hannen gnaver Indgangsaabningen og et Parringslvammer og 

 parrer sig sædvanlig med flere Hunner, som hver danner en Moder- 

 gang. (Om afvigende Gnavformer se nedenfor S. 208 og 210 ff.). 



'^ Se Cox, On the Ravages of Scolytus destructor (i: Trans. Entom. Soc. London, 

 New Series, Vol. 5, Proceed. S. 3 — 7), samt Blanchere et Robert, Les Ravageurs des 

 Forets et d. Arbres d'Aligneraent, 6. Éd., 1889, S. 268 — 321. 



^ Ingen Knuder paa Undersiden af Bagkroppen. Meget fine og tætstillede Punkt- 

 rækker paa Vingedækkerne. Grov Punktering paa Siderne af Forbrystet. 



