4o6 Lavere Dyr. 



f. Ex. en Gren af en Ædelgran med dens Spind. Storre forstlig 

 Betydning har den dog ikke. 



3. Pælekræbsen (Livinoria lignornm el. terebrans) ^. 



Pælekræbsen er et lille, et Par Lin. langt Kræbsdyr af Isopo- 

 dernes Afdeling; i Udseende minder den meget om de bekendte 

 Bænkebidere (»Trælus«), som lever paa Land. Den har et vel- 

 udviklet Hoved med to Par korte, men tydelige Følehorn, et Par 

 morke sammensatte siddende Ojne og fire Par Mundlemmer (et 

 Par Kindbakker, med hvilke den gnaver sine Gange, to Par Kæ- 

 ber, et Par Kæbefødder). Efter Hovedet følger 13 Led, af hvilke 

 de syv forste, Kropleddene, hver bærer et Par temmelig korte Gang- 

 ben; af de seks sidste Led, Halen, er det bageste en stor Plade; 

 Halefødderne, der bestaar af et Skaft med to Blade, tjener som 

 Svømme- og Aandedrætsredskaber 2. Paa Undersiden af Kroppen 

 findes hos Hunnen et Antal buede Plader, der udspringer ved Grun- 

 den af Benene og tilsammen danner en Rugepose, hvori Æggene 

 optages; det Antal Æg, man finder i Rugeposen, er ikke meget 

 stort (omkring 12). Ungerne ligner, naar de kommer ud af Ruge- 

 posen, i Hovedsagen de voksne. Forplantningen finder Sted hele 

 Aaret igennem ^. 



Pælekræbsen gnaver sig Gange i Ved, der findes i Havet, i 

 Pæle, i drivende Træstykker osv. Gangene ligger stedse umiddel- 

 bart under Overfladen, saaledes at de kun ved et ganske tyndt 

 — hyppig papirstyndt — Lag er skilt fra denne; hyppig ser man 

 langs Gangens Forløb en Række smaa Huller (Fig. 236), hvor den 

 er kommen helt ud til Overfladen. Naar et Stykke Træ allerede i 

 nogen Tid har været angrebet af Pælekræbs, saaledes at deres Gange 



^ Hovedværk: Rapport der Commissie uit de Kon. Akad. d. Wetenschappen . . . 

 betreffende . . . Limnoria lignorum. i: Verhand. d. Akad. d. Wetensch. te Amster- 

 dam, Tweede Sectie Deel i Nr. 6 (1893). — Jeg har om Pælekræbsen saa vel som om 

 Pæleormen gennem Hr. Vandbygningsdirektør Otterstrom indhentet Meddelelser om 

 de Erfaringer, som det danske Vandbygningsvæsen har gjort vedrorende disse Dyr i 

 de senere Aar; for disse Meddelelser aflægger jeg herved Direktøren og de paagæl- 

 dende Ingeniører min Tak. En særlig Tak skylder jeg Hr. Ingeniør Westergaard , 

 Esbjærg, for Prøvestykker fra Esbjærg Havn. 



^ Det bageste Par er dog afvigende. 



^ En Hun modtagen i Febr. 1898 fra Esbjærg havde Unger i Rugeposen. 



