Jordkræbsen. 373 



langs Forranden, én noget længere inde — som i Hvilen ligger over 

 den øvrige Del af Vingen, og som er stærkere chitiniserede, fastere 

 og mbrkere end det øvrige og saaledes danner en Beskyttelse for 

 Vingen. Spidserne af de sammenlagte Bagvinger naar ud over Bag- 

 kropsenden, som bærer et Par lange bløde, bojelige Halenokker. 

 Næsten hele Overfladen er bedækket med meget fine tætstillede 

 Haar og faar derved et fløjlsagtigt Udseende. Længden af hele 

 Dyret (Halenokkerne ikke medregnede) er 1^/2 — 2 Tommer. 



Larverne ligner, bortset fra Mangelen eller den ufuldkomne 

 Udvikling af Vingerne, i Hovedsagen det fuldkomne Insekt, dog er 

 Forlemmerne og Forbrystet forholdsvis svagere udviklet, og det i 

 desto hojere Grad, jo yngre Larven er ; den nyfødte Larve er navnlig 

 stærkt afvigende fra det fuldkomne Insekt i denne Henseende. 



Jordkræbsen lever i Mulden paa Muldvarpevis; den foretrækker 

 løs Jord og træffes overvejende i Haver og Planteskoler, sjældnere 

 i Skove; Gangene løber tæt under Overfladen. Op paa Jorden 

 kommer den undertiden om Aftenen. Sine Vinger benytter den 

 kun i Forplantningstiden om Forsommeren; Flugten skal, som det var 

 at vente, være plump og tung, og Dyret hæver sig ikke hojt over 

 Jorden. — Dens Føde^ er overvejende animalsk: Regnorme, Snegle, 

 Insektlarver etc. Sporgsmaalet om Jordkræbsens Føde har været 

 stærkt debatteret, idet man navnlig i ældre Tid har været tilbojelig 

 til at mene, at den overvejende eller dog for en stor Del ernærede 

 sig af Planterødder. Paa Steder, hvor Jordkræbsen færdes, overbider 

 den ganske vist, ofte i ikke ringe Udstrækning, Rødder af de for- 



^ De vigtigste mig bekendte Iagttagelser skyldes Petrof (Etwas ii. d. Maulwurfs- 

 grille, i: Bull. Soc. Imp. d. Naturalistes de Moscou, Année 1867, 2. Parti e S. 288 — 

 93). Jordkræbs, som han holdt i Fangenskab, vægrede sig bestandig ved at fortære 

 Planteføde, endog Ærte- og Kaalplanter, som kom op af Frø, der var saaede i deres 

 Beholder, blev urørte ; derimod aad de Fluer, Myrepupper, forskellige Insektlarver, 

 smaa Regnorme m. m., som blev givet dem, og drak dertil Vand. Smlgn. ogsaa en 

 Anmærkning i Ratzeburg, Forst-Insecten 3. Th. S. 270. — Forel (ref. i Zeitschr. f. 

 Pflanzenkrankh. 2. Bd. S. 182) fandt ved Undersøgelse af Tarmkanalen for storste Delen 

 Dyrelevninger (kun i ringe Mængde Plantedele). — Derimod angiver Ritzema Bos (i: 

 Zeitschr. f. Pflanzenkrankh. 3. Bd. S. 28), at han i lO Exemplarer, hvis Tarmindhold 

 han undersøgte, i dem alle fandt Plantedele, men kun i tre Levninger af animalsk 

 Art. — Alt i alt er det sikkert, at Jordkræbsen æder andre Dyr (derfor foreligger 

 der endnu langt flere Iagttagelser end her anført), tvivlsomt om den nogensinde 

 æder Planteføde (thi de Plantedele , der er fundne i Tarmkanalen , kan maaske være 

 kommen derind tilfældig). 



