Bombyx pudibunda. 



337 



Da Larven især angriber storre Træer, vil det naturligvis være 

 særdeles vanskeligt at modarbejde den. Men i Almindelighed maa 

 det ogsaa fraraades at gore noget imod den, da Resultatet ikke vil 

 staa i Forhold til den anvendte Udgift. 



d. B. (Orgyia) antiqua. 



Forvingerne hos Hannen rustgule eller brune med to utydelige 

 morke Tværlinier og en lille skarpt begrænset hvid Plet i Nærheden 

 af det udvendige bageste Hjorne. Vingefang lidt over i Tomme. 



Fig. 196. 



Fig. 197. 





<- .• 'S^-l^Sf^^r jTU'.^S^^I '»\<'"«'^ f^riji' 



£•;•;//'■ '-7' t*3i -^1 ~^.'^':. "I 



■<HM^l^ 



Fig. 196-97. Han og Hun af Bovibyx antiqua. — 

 Lidt under dobbelt Storrelse. 



Hunnen gulgraa, plump og tyk med ganske rudimentære Vinge- 

 stumper, »vingeløs«, ^/2 T. lang. — Larven ligner den foregaaende 

 Arts, har navnlig de samme fire gule Haarduske som denne; paa 

 hver Side af i. Brystring har den en fremefter rettet Pensel af sorte 

 Qerlignende Haar, paa hver Side af 2. Bagkropsring en lignende, 

 der er rettet udefter; ogsaa Penslen i Bagenden bestaar af lignende 

 Haar. i T. lang. — Coconen, der bestaar af et tyndt løst Spind 

 blandet med Larvens afstødte Haar, er flad og med sin ene Side 

 hæftet til et Blad, til Barken af et Træ eller lign. 



Det udviklede Insekt træffes i August -September (Oktober). 

 Hunnen bliver siddende paa Spindet, hvori den har hvilet som Puppe, 

 og lægger sine Æg i et Lag paa Overfladen deraf; Æggene over- 

 vintrer. Larven, som kommer frem næste Foraar, træftes i Maj -Juni, 

 især paa forskellige Løvtræer, f Ex. hyppig paa Frugttræer og 

 Buske, sjældnere paa Naaletræer. 



Boas: Forstzoologi. 



22 



