o JA Insekter. 



Og Snyltefluer at vise sig, og Larverne blev i stort Antal syge og 

 styrtede i Mængde ned fra Træerne, under hvilke de laa i fodhoje 

 Bunker, der snart fyldte hele Skoven med en ulidelig Stank. De 

 udviklede Insekter kom dog i Slutningen af Juli frem i anseligt 

 Antal, men var matte og af ringe Storrelse. I 1856 viste Larverne 

 sig tidlig syge og gjorde (saa vidt jeg kan se af Angivelserne) ikke 

 storre Skade, og i 1857 var der kun faa Larver og Skaden var 

 umærkelig. — At Distriktet efter et saadant Angreb havde et fryg- 

 teligt Udseende, er en Selvfølge. Willkomm, der nogle Aar senere, 

 i Begyndelsen afTreserne, besøgte Distriktet, skildrer dets Udseende 

 i stærke Farver. Der havde selvfølgelig dannet sig store Huller i 

 Bevoksningen og storre endnu vilde danne sig, naar alle hærgede 

 Afdelinger blev afdrevne. Thi hvorvel en stor Del af det angrebne 

 Areal allerede var afdrevet, ja atter kultiveret, saa var der dog 

 Tusinder af Tønder Land, der endnu ikke var tagen for. Disse Af- 

 delinger, der laa hen siden Katastrofen, gjorde et forfærdeligt Ind- 

 tryk. Hvor Fyrren var indsprængt i storre Antal — Granen domi- 

 nerede dog overalt — , eller hvor Vinden kun havde faaet ringe 

 Indpas, stod de døde Graner endnu for storste Delen, hvorvel ogsaa 

 her Jorden overalt var bedækket med Stammer, der var styrtede 

 over hinanden; hvor der derimod var faa Fyrre eller hvor Vin- 

 den kunde regere efter Behag, var de døde Graner styrtede 

 sammen og dannede Forhugninger, der undertiden var 15 Fod eller 

 mere hoje og var gennemvoksede med Himbær og Nælder. Af 

 Forhugningerne ragede enkelte torre Graner ivejret, hvis Bark var 

 falden af, og toptorre stærkt beskadigede Avnbøge, Aspe og Birke; 

 sidstnævnte var ofte trukken bueformig ned af de omstyrtende 

 Graner eller spaltede midt igennem eller senere kastede af Stormen, 

 saa at de sammen med Granerne dannede sammenfiltrede Masser. 

 Paa de staaende døde Graner var Toppen gerne knækket af og 

 Grenene hang bueformig ned, behængte med fodlangt Skæglav. I 

 de Afdelinger, som endnu ikke var tagen under Behandling, var 

 det i det hele vanskeligt at trænge ind, og hvor Granerne var styr- 

 tede sammen var det ganske umuligt. Selv med Skovkortet i 

 Haanden kunde man let fare vild i Skoven, da alle Afdelingsgrænser 

 var udviskede, og det var livsfarligt, særlig i Blæst, at opholde sig 

 dér, da Træerne endnu hyppig styrtede om. I den forste Tid efter 

 Larvegnavet, da alt det torre Træ endnu stod, skal det i stærk 



