348 



Insekter. 



endog dobbelt kamdannede. Snablen veludviklet. Biojne tilstede. 



Karakteristisk er den saakaldte »Ugletegning« (Fig. 201), der mer 



eller mindre fuldstændig 

 kan findes paa Forvingen : 

 dennes Overflade deles 

 ved to Tværstriber i tre 

 Felter, af hvilke Midtfeltet 

 er forsynet med tre Plet- 

 ter: Nyrepletten, Ring- 

 pletten og Tappletten ; 



Fig. 201. Forvinge af en «Ugle«, Skema. «Nyre-, ^len sidste af disse ud- 



r Ring-, t Tapplet. s — s' Tværstriber. . r 1 • i 



'^ ^ sprmger tra den mdre 



Tværstribe. — Larverne 



(Fig. 202) er i Reglen skallede (rettere: sparsomt behaarede). 



Af denne Gruppe, hvis Arter vi her alle sammenfatter under 



det gamle Slægtsnavn Noctua , er der kun nogle faa Former, der 



har forstlig Betydning. 



Noctua. 



a. N. (Panolis) piniperda, Fyrreuglen. 



En mindre Ugle. Forvingerne er meget brogede, men kan 

 nærmest betegnes som brunrøde; Nyre- og Ringplet hvidlige, ofte 

 stærkt fremtrædende, ingen Tapplet; Bagvingerne graabrune, morke. 

 Følehornene korttandede hos Hannen. Vingefang lidt over i T. — Lar- 

 ven er gron med en hvid Linie langs Midten af Ryggen og tre 

 lignende paa hver Side, af hvilke den nederste nedentil er kantet 

 med en gulrød Linie. Hovedet rødligt. Længden er i Vi T. 



Denne Art lever paa Fyr (næsten udelukkende). Flyvetiden 

 er Marts- April ^. Æggene lægges faa sammen paa det foregaaende 

 Aars Naale. Larverne, der kommer frem i Maj, kaster sig over de 

 endnu ikke helt udskredne nye Skud, hvis Naale de fortærer til 

 Grunden; ofte beskadiger de ogsaa den unge bløde Stængeldel, 

 som ialfald visner, naar Naalene gnaves af den. Senere gaar Lar- 

 verne over paa de ældre Naale og fortærer disse. I Juli -August 



^ Efter Judeich-Nitsche. Strom angiver Maj; efter J.-N. skal Sommerfuglen 

 sjælden træffes saa sent. 



