Galhvepser. 



269 



rum i Midten og en tyk, svampet Væg ; udspringer fra 

 et Punkt paa en af de storre Ribber; gronne af Farve, 

 ofte rode paa den ene Side. Træffes hen paa Som- 

 meren. Hvepsen (parthenog.) kommer ud af Gallen 

 Aaret efter, allerede i Januar-Februar. Han-Hun-Ge- 

 nerationen, C. Taschenbergi, udvikles i smaa, ovale, flojls- 

 agtige, violette Knopgaller (i Lin. lange), sædvanlig 

 omdannede Adventivknopper paa Stammen af ældre 

 Ege ^ 



g. Lignende Galler som scutellaris frembringer 

 C. longiventris (Gallerne er dog mindre, omtr. 4 Lin. 

 i Diam. , og mere torre , rod- og hvidbaandede) og 

 divisa (Gallerne er endnu mindre, hojst 3 Lin. i Diam., 

 og lidt atifladede, temmelig faste, fra forst af gul- 

 lige med rodt Anstrog, senere brunlige, Fig. 147 b). 

 Bægge disse Former er parthenogenetiske Generationer; 

 Han-Hun-Generationen til longiventris kommer af en 

 lignende Galle som Taschenbergi. 



h. C. aptera. Gallerne, der er af en Ærts Stor- 

 relse eller mere, træffes paa Egens Rødder; de bryder 

 frem af Barken , er fra forst af rodlige , bløde, senere 

 bliver de brune, træede, sprukne paa Overfladen. Under- 

 tiden smelter flere Galler sammen , saaledes at man 

 altsaa faar flerkamrede (faakamrede) Galler 2. Hvepsen 

 (parthenog.), der er uvinget, et Par Lin. lang, kommer 

 sædvanlig frem i Slutningen af December eller Beg. af 

 Januar, vandrer op paa Egen og stikker Egeknopperne ; 

 den anbringer flere Æg i hver. Han-Hun-Generationen, 

 C. terminalis, udvikles i en mægtig, svampet Galle, 

 den opsvulmede Knopakse ; Gallen , der har en Dia- 

 meter af indtil et Par Tommer, er næsten kugleformig 

 (dog noget fladtrykt) ; inde i den findes talrige smaa 

 Larvekamre. Den er fra forst af hvid, ofte med et 

 rodt Skær, senere brun, kartofifellignende. Hvepserne 

 kommer frem i Juli, d" er vinget, 9 vingeløs; deres 

 Længde er omtr. i Lin. Hunnerne gaar ned paa Rød- 

 derne og lægger Æg, som bliver til C. aptera. 



Fig. 150. Ung Eg 

 med fire Galler af 

 Cynips crustalis . — 

 Omtr. nat. Storr. 



^ At C. scutellaris virkelig undertiden kan gore Skade, viser 

 følgende Iagttagelse, der er meddelt mig af en tidligere (nu af- 

 død) Tilhører. I en Planteskole under Vallø Stift, hvor der var 



indplantet 20000 5aarige Ege, optraadte dens Galler i Slutningen af Firserne i en 

 saadan Mængde paa de unge Træer, at de ikke kunde bære den store Vægt, men 

 laa henad Jorden ; næsten alle Egene — hvoraf et Exemplar opbevares i Landbo 

 højskolens zoologiske Samling — var saaledes angrebne. 



- Ogsaa scutellaris-Galler og andre sædvanlig enkamrede Galler kan undertiden 

 optræde i Dobbeltexemplarer. 



