Tomicus typographus. 205 



være Grund til at antage , at Billen skulde have fraveget sin sædvan- 

 lige Ynglemaade : det af den angrebne Materiale har vistnok iforvejen 

 været væsentlig svækket. 



Endelig kan det vel næppe betvivles, at der i mange Tilfælde, hvor 

 Barkbillen er optraadt odelæggende, forud for den er gaaet Svampe- 

 angreb; jeg antager navnlig, at dette har været Tilfældet, hvor Bark- 

 billen — hvilket nu og da synes at kunne ske — er optraadt midt 

 inde i Bevoksningerne. Bestemte Vidnesbyrd herom er jeg ganske vist 

 kun en enkelt Gang ^odt paa i Litteraturen S men da vor Kundskab til 

 Svampenes Betydning som Sygdomsaarsag forst skriver sig fra den nyeste 

 Tid, kan den fremsatte Formodning alligevel meget vel være rigtig. 



I det hele maa jeg altsaa efter det foreliggende antage, at Typo- 

 graphen vel stedse holder sig til sygelige Træer, men at den 

 alligevel gor Skade — ja undertiden endog betydelig Skade — ved at 

 dræbeTræer, som uden dens Angreb kunde have staaet sig. 



b. T. laricis. 



Adskiller sig fra typographus ved sin ringere Storrelse og ved at 

 der ved hver Side af Udhulingen paa Vingedækkerne kun er tre, korte 

 Tænder, af hvilke den anden og tredie sidder langt fjærnede fra hin- 

 anden (desuden flere ganske lave Smaaknuder). Længde 1^/2 — 2 Lin. 



Denne ret almindelige Barkbille yngler overvejende i Fyr (sjæld- 

 nere i Gran, Ædelgran og Lærk). Fra Parringskamret udgaar kun i 

 Modergang, der sædvanlig er en kort uregelmæssig Længdegang, un- 

 dertiden med korte Sidegrene; den berører svagt Splinten. Æggene 

 lægges i en Klump derinde, ikke i Æ.ggruber, og Larverne udvider i 

 Fællesskab Modergangen til et stort uregelmæssigt pladeformigt Hulrum 

 (ingen adskilte Larvegange). Arten angriber forst Træerne sent, efter 

 at de længe har ligget fældede eller har staaet døde i Skoven; hyppig 

 har der allerede forinden været andre Barkbiller i de samme Træer. 

 Den er derfor uden økonomisk Betydning. 



c. T. chalcographus. 



En lille glinsende Barkbille, hos hvilken den brede Udhuling, 

 der findes hos de foregaaende Arter, er erstattet af en smal For- 

 dybning med tre omtrent lige store Tænder paa hver Side. Rød- 

 ligbrun af Farve, Forbrystet og Grunden af Vingedækkerne morkere. 

 Længden knapt i Lin. 



Yngler i Gran (kun undtagelsesvis i andre Naaletræer), især i 

 mere tyndbarket Materiale, baade i store svære Stammer og i 



^ Willkomm bemærker (Tharander forstwissenschaftl. Jahrbuch 16. Bd. S. 186), 

 at Barkbillen i Øst-Preussen fortrinsvis plejede (for Nonne-Kalamiteten) at kaste sig 

 over de rødmuldede Graner. 



