Fluer. 



369 



to Mundkroge og to Aandehulsplader paa Bagenden. — Puppen 

 er en »Tøndepuppe«, dvs. den bliver liggende inde i den sidste 

 Larvehud, der bliver morkere og fastere og tjener den som et Hyl- 

 ster, der forst sprænges af det fuldkomne Insekt ^. 



Af Muscidernes Larver lever mange i døde, raadne organiske 

 Stoffer, andre i Planter, atter andre som Snyltere i andre Insekter. 

 De er fundne næsten i Insekter af alle Ordener, især i Larver, men 

 ogsaa i udviklede Insekter (f. Ex. i Biller^). Flest (ikke mindre end 



Fig. 215. Forreste Del af en Sommerfuglelarve (Sphinx) med 20 Tachina- 

 Æg fastklæbede til Overfladen. — ^/i. 



400 Arter ^) er fundne^ i Sommerfuglelarver, et anseligt Antal ogsaa 

 i Bladhvepselarver osv. Snyltefluerne, af hvilke vore storste Arter 

 opnaar en Stbrrelse som en Spyflue eller mere, klæber deres Æg 

 fast paa Ofrets Hud, hvor hvert Æg viser sig som et lille hvidt 

 aflangt Gryn (stort nok til at man let kan se det med det blotte 

 Oje) ; Larven gnaver sig gennem Æggeskallen direkte ind i Værtens 

 Legeme^. Den træffes her senere i Krophulen, i nogle Tilfælde 

 ganske frit i denne og uden nogen Forbindelse med Overfladen; i 



^ Sprængningen foregaar ved at der ud af en Spalte paa Fluens Hoved krænges 

 en stor ballonformig (vædskefyldt) Blære, ved hvis Tryk imod Tønden denne spræn- 

 ges efter en bestemt Linie. Blæren krænges derefter md i Hovedet igen og benyttes 

 ikke mere. 



^ Undertiden træffer man Exemplarer af de velbekendte storre Løbebiller (Cara- 

 bus), som befinder sig i en mat, næsten ubevægelig Tilstand og som ved Undersøgelsen 

 viser sig at indeholde Snylteflue-Maddiker. 



3 Brauer u. Bergenstamm i: Denkschr. d. Wiener Akad. d. Wissensch., math.- 

 naturwiss. Cl. 61. Bd. (1894) S. 538. 



* Om Snylteflue-Larverne altid kommer ind i Værten paa den angivne Maade, er 

 dog tvivlsomt. — Nogle Snyltefluer føder levende Unger, som sandsynligvis aflægges 

 paa Værtens Hud; dog véd man intet sikkert herom. 



Boas: Forstzoologi. 24. 



