422 Lavere Dyr. 



kommer Plantestofferne for storste Delen atter Jorden tilgode i en 

 fint fordelt eller opløst Tilstand gennem Ormenes Exkrementer og 

 gennem deres Urinafsondring. Hvor stor en Betydning denne Om- 

 sætning af de døde Plantestoffer og den dermed forbundne Blanding 

 af dem med de mineralske Bestanddele har paa Jordbundens Til- 

 stand, skonnes maaske bedst ved en Betragtning af hvorledes For- 

 holdene udvikler sig i vore Bøgeskove ^, naar Sol og Blæst faar for 

 stærk Indvirkning paa Jorden (f. Ex. paa aabne Skovkanter, paa 

 Sydhælder, paa Steder hvor man har hugget uforsigtig), saaledes 

 at denne bliver uegnet til at være Opholdssted for Regnormene, 

 der efter deres hele Karakter maa forlange en nogenlunde jævnt 

 fugtig Jord; paa saadanne Steder bliver de døde Plantemasser, alt- 

 saa særlig Bøgebladene, liggende ovenpaa Jorden og danner efter- 

 haanden et tykt sejt, fast, torveagtigt Lag, der er gennemtrukket 

 og sammenholdt af talløse fine Bøgerødder og Svampemycelium; 

 de nederste Dele af dette Lag, Maa ren, som det kaldes, smulrer 

 efterhaanden hen til et sortebrunt Pulver. Af særlig Interesse er 

 det, at Maaren indeholder en betydelig Mængde Humussyre, som 

 ganske mangler i Mulden. Lignende Forhold finder man i Ege- 

 skoven, naar Regnormene er forjagede; ogsaa her faar vi et øverste 

 torveagtigt Lag, bestaaende af henfaldne Plantedele; Laget har dog 

 en noget anden Beskaffenhed, har ikke den bladede Struktur som 

 den tilsvarende Dannelse i Bøgeskoven, heller ikke er Rodfiltet saa 

 mægtigt, Egemaaren ligner mere »amorf Torv«. Og lignende For- 

 hold finder man endelig paa Hederne, hvor Regnormene ligeledes 

 mangler, og hvor det øverste Lag, Lyngskjolden, har en Sammen- 

 sætning, som i hoj Grad minder om Bøgemaaren. 



2) Hvilken Betydning selve Ormenes Færden i Mulden 

 har for Planterne, ses bedst af en Del Forsøg, som WoUny har ud- 

 ført ^ De nævnte Forsøg blev anstillede i glaserede Urtepotter ^, 

 som blev fyldte med ormfri Muld, hvori der blev saaet forskellige 

 Frø; til hvert Forsøg blev der anvendt to Urtepotter, af hvilke der 

 i den ene blev sat 20 Regnorme, medens der ikke blev sat nogeh 

 i den anden; hver Potte fik lige mange Planter, Frøene blev anbragte 



^ Se Mullers S. 418 Anm. 2 anførte Arbejder. 



- Se den S. 418 Anm. 2 anf. Afh. — Forsøgene er senere gentagne med tilsvarende 

 Resultat af Djémil (se dennes S. 420 Anm. 3 anf. Afh.). 

 ^ Andre Forsøg blev anstillede i storre Trækasser. 



