/^26 Lavere Dyr. 



af Exkrementer paa Jordoverfladen er altsaa ojensynlig den, at hele 

 Muldlaget i Løbet af en Aarrække passerer igennem deres Tarm- 

 kanal og atter aflejres i den gunstigste Form som Regnormenes 

 skøre, frugtbare Exkrementer. 



En særlig Virkning har Ophobningen af Regnorme-Exkrementerne 

 paa Jordstænglerne , saaledes som Muller har paavist ^. Man har for 

 længst iagttaget, at baade lodrette og vandrette Jordstængler sænker sig 

 ned i Jorden, og man har heri set en Virkning af en (ganske hypothetisk) 

 Sammentrækning af Rødderne osv. Efter al mulig Sandsynlighed har 

 vi atter her at gore med et Resultat af Regnormenes Virksomhed , en 

 Slags »Hypning«, hvorved Dele, der fra forst af ligger ovenpaa Mulden 

 eller i dennes øverste Lag, efterhaanden dækkes mere og mere og saa- 

 ledes tilsyneladende synker. Denne Regnormenes Virksomhed spiller 

 en stor Rolle i vore Skove; mange af Muldens »Karaktérplanter« kræver 

 nødvendig denne »Hypning« og trives derfor ikke paa den regnorme- 

 forladte Maar. 



For Skovene har Regnormenes Virksomhed, set som Helhed, 

 den storste Betydning, saaledes som det navnlig fremgaar af Mijllers 

 Undersøgelser. Naar Regnormene forjages fra en Lokalitet, forvandles 

 Mulden til Maar; i Maarbunden kan ingen naturlig Foryngelse finde 

 Sted, og Skoven forsvinder da paa saadanne Steder, naar de gamle 

 Træer er gaaede bort — dersom da ikke Mennesket griber ind og 

 ved Bearbejdelse af Jorden søger at erstatte Regnormene, hvilket 

 iøvrigt hyppig kan være vanskeligt nok. Store Partier af vort Land, 

 som har været skovklædte, er i Tidens Løb gaaede over til at blive 

 Hede, idet man ved uforsigtig Hugst osv. har forjaget Regnormene 

 derfra. Men iøvrigt har Regnormene selvfølgelig deres Betydning 

 ogsaa paa Steder, hvor Jorden — som paa Agerjorden — under- 

 kastes en regelmæssig Bearbejdelse; deres Arbejde gaar kun her 

 Side om Side med Menneskets. 



Paa samme Maade som Regnormene forsvinder fra Lokaliteter, 

 der ikke svarer til deres Fordringer, paa samme Maade indfinder 

 de sig hurtig paa Steder, som passer for dem. Medens de saaledes 

 ganske mangler paa den egentlige Hede, indfinder de sig snart i 

 Hedeplantagerne ^, ligesom de ogsaa snart indfinder sig, naar øde 

 Strandmarker indtages til Dyrkning. 



Regnormene er altsaa eminent nyttige Dyr. I Sammenligning 



^ P. E. Miiller, Om Regnormenes Forhold til Rhizomplanterne, især i Bøgeskove, 

 i: Oversigt o, Videnskab. Selskabs Forhandl, i 1894 S. 49 — 147. 

 ^ Tidsskr. f. Skovvæsen 9. Bd. A S. 143. 



