Tillæg og Rettelser. 429 



Udgifter. — Lignende Iagttagelser er meddelte mig i Jylland (Villestrup), 

 hvor man f. Ex. i Rillekulturer paa gammel Agermark ser Muldvarpen 

 følge Plojefuren og saaledes vælte og begrave Planterne, der hyppig 

 gaar ud. 



S. 78, L. 4, -»Callidium luridumi. læs: Tet?'opium luridum. Mellem 

 de skadelige Larver, som Spætterne tager, bor nævnes Cossus Ugniperda. 



S. 87, L. 23. Efter »hvid« tilfojes: stundom graa hos Hunnen. 



S. 105, L. 21. »loooo« læs: 14000. 



S. 109 bor tilfojes: Ved et Insekts Flyvetid forstaas i Almindelig- 

 hed den Periode, i hvilken Insektet forplanter sig-, mange flyver kun i denne 

 Tid, ellers ikke. Mange Insekter er beskæftigede med Forplantningen 

 hele den Tid, de er fuldkomne Insekter; dog er dette ingenlunde Til- 

 fældet med alle. — Man siger, at et Insekt har en énaarig, toaarig, tre- 

 aarig Generation osv. , naar der hengaar henholdsvis ét, to, tre Aar 

 osv. fra det Ojeblik Insektet aflægges som Æg og til det, da det selv 

 forplanter sig. De fleste Insekter har en énaarig Generation; de, der 

 har en fleraarig Generation, er sædvanlig storre Insekter. Adskillige, 

 især smaa Insekter har en Generation, der kun er en Brøkdel af et 

 Aar ; man siger da , at der er 2 , 3 eller flere Generationer om Aaret. 



S. III. Nordlinger (Lebensweise v. Forstkerfen oder Nachtråge zu 

 Ratzeburgs Forstinsekten, 2.Aufl. 1880 S. i) meddeler flere Iagttagelser 

 om Løbebiller, der aad Planteføde. — Samme saa en stor Rovbille 

 æde en Valmuekrone, der laa i Græsset. 



S. 112, L. 2. Mellem »de« og »ernærer« indskydes: efter Sigende. 

 — Visse Rovbillelarver (Quedius), som lever i Gedehamsereder, fortærer 

 ikke, som man har troet. Gedehamsenes Larver, men sandsynligvis disses 

 Exkrementer og andre organiske Levninger (se Rougets S. 276 Anm. 3 

 anførte Afhandl. S. 219 ff.). Noget lignende gælder mulig en Del af 

 de Rovbillelarver, der træffes under Bark. 



S. 117 L. 10 f. n. »viser sig flosset« læs: viser sig ofte flosset. 



S. 137. Efter J.-H. Fabre (Souvenirs Entom. 5. sér., 1897, S. 183 ff.) 

 er de Huller, Skarnbasserne graver til deres Æg, simple, noget bugtede 

 fodlange Rør, hvis nederste Halvdel er fyldt med Gødning, der saaledes 

 danner en pølseformig Masse; i en lille Hule inde i denne, tæt ved 

 dens nederste Ende, ligger Ægget. 



S. 141. Det i Fig. 52 afbildede Stykke er gnavet 2S. Agrilus viridis. 

 Den i Fig. 53 afbildede Larve er af samme Art. 



S. 147, L. I. »Nogen kendelig Skade vides den ikke at have an- 

 rettet.« Denne Bemærkning bor modificeres. Willkomm beretter i Tha- 

 rander Jahrbuch 16. Bd. S. 188, at de af Nonnen dræbte Graner paa 

 Rothebuder Distrikt (smlgn foran S. 343) paa nogle Steder havde lid^. 

 betydelig Skade af Hylecoetus dermestoides. 



S. 147, L. 6. Efter »Veddet« indfojes: af Bøg. 



S. 147. At det her omtalte og i Fig. 65 afbildede Gnav skyldes 

 Hylecoetus, bekræfteg ved en Iagttagelse af Hr. Forstassistent C. V. Mel- 

 dahl, der har klækket H. i Mængde af nogle udkløvede Stykker af en 

 gammel Bøg med Gange af ganske samme Udseende paa Veddets 

 Overflade. 



