102 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



v:i|iii;i(lo HUM! en stor tand. Den hire skifvan ersiittcs endast af en liten kniil, som i spetsen biir ett lint borst. 

 Den andrn maxillens skifvor iiro mycket snialn och langa, den yttre i spetsen och den hire uli den inre kanten 

 rapnad med cilierade borst. Maxillarbenen aro stora. Inre skifvor saknas, ocb de leder, som vanligen biira dem , 

 hafva endast den inre och frftmre vinkeln teraligcn skarp. De yttre skifvorna aro deremot mycket stora, aflihiga, 

 i spctscu och den inre kanten viipnade med borst. PS den yttrc sidnns friimre del a'r en al'sats, uti hvilkvn pal- 

 pen iir fiistad. Denna bestar af fyra leder, af hvilkn den andra a'r storst och den fjerde liten, konisk, spetsig och 

 vftpnad med ett par tornar. Den ofre liippen har i den undre kanten en temligen djup bugt. 



Det forsta benparet iir mindre an det andra, men af stark byggnad. Dess forsta led iir lang och temli- 

 gen bred, den andra och tredje mycket korta, men den fjerde storre an dessa, nftgot kortare iin den forsta, bre- 

 dast af nlla och oval. Den t'omte leden ar nngefiir hiilften su lang som den loregaende, mycket sraalare och na- 

 got bojd. Den sjette leden iir kortare iiu den femte, ailnngt oval, och uti spetseu saint den bakre kanten besatt 

 med grofva tornar. Det andra benpnret har samma form, men dess fiirsta led iir betydligt liingre iin den fjerde, 

 som iir mere ISngdraget oval an det forsta parets. Dut tredje och fjerde benparet , som aro ungefftr lika Ifinga 

 som det andra, hafva den forsta leden lang, rat och nedat mlgot bredare, den andra liteu, Hen tredje liingre an 

 den andra, uedat bredare, nastan triangular, samt den fjerde nagot liingre an den foregaende och smalt oval. Den 

 femte leden har ungefiir samma liingd som den fjerde, men iir mycket sinalare; klon iir bred, nastan rat, spetsig 

 och i den bakre kanten lint tandad. Det femte benpnret, som iir nagot la'ngre iin det foregaende, bar den lorsta 

 leden ej sardeles bred eller tnnn, men nastan rectangular, och de foljande lederna smala. De tvS foljande benpa- 

 ren aro la'ngre och hafva den forsta ledeu niigot bredare. Epimererna aro sini och de fyra forsta paren aro storre 

 an de tre sista. 



Det tredje abdominal-segmentets bakre och nedre vinkel iir rat, och abdomens fjerde och femte benpar nS 

 lika lAngt bakiit saint hafva den yttre greneu nfigot kortare iin den inre, biida grofva och pa den ofre sidan samt 

 i spetsen forsedda med toruar. Det sjette paret, som nar la'ngre bakut an de tva fiiregSende, har basal-leden kort 

 samt grenarne langa, breda, plattade, nastan Innccttlika och i den yttre kanten samt i spetsen viipnade med tor- 

 nar, men i den inre kanten med cilierade borst. Caudal-bihanget iir nfigot liingre an det sjette benparets basal- 

 led, och djupt klufvet, med flikarne smala och i spetsen samt den yttre kanten forsedda med lAnga och grotva borst. 

 Branchial-bihang Annas vid alia benparen utom det forsta. I'a de tre eller fyra bakre paren finues ett iniiuln 

 secundart bihang, fastadt vid basen af det storre. Kroppens la'ngd a? omkring tolf m.m. 



Alia exemplar af ofvanbeskrifna form, som jag undersokt, hafva varit honor, men jug bar funnit nagra 

 individer, som visa en del olikheter och mojligen iiro hnnnar af denna samma art. Antennerna aro liingre; de 

 ofre betydligt kortare an de undre, och b&da paren med omkring 50 leder i svepan. Bisvepan ar mycket storre 

 och har den forsta ledeu ganska stor, aflang och temligen bred, samt de foljande mycket mindre och smala. Den 

 forsta leden af de ofre antennernas svepa a'r afven lang, utSt afsmalnande och vid basen lika tjock som skaftets 

 tredje led. 



Denua art har ej antraffats sydligare vid Skandinuviens kuster iin vid Bergen. 



EXPLICATIO FIGURARUM. 



Figure 1. LcetmatopMlus tuber culatus. 



Fig. a. Femina. Fig. b. Pes secundi paris thoracis raaris. Fig. c. Duo segmenta posteriora abdominis 

 cum appcndicibus a latere inferiore visa. 



Figura 2. Corophium crassicorne. 

 Fig. a. Caput. Fig. b. Palpus mandilmlaris. Fig. c. Pes secundi paris thoracis. 



Figura 3. Autonoe punctata. 



Fig. a. Mas. Fig. a'. Mandibula. Fig. b. Maxilla priini paris. Fig. c. Spina laminae externte ejusdem 

 maxillic. Fig. d. Spina palpi ejusdem niaxilhu. Fig. e. Labium inferius. Fig. f. Pes maxillaris. Fig. g. Spina 

 laminae internae pedis maxillaris. Fig. h. Spina? laminae externae ejusdem pedis maxillaris. Fig. i. Unguis palpi 

 pedis maxillaris. Fig. k. Pes primi paris thoracis maris. Fig. 1. Pes secundi paris ejusdem. Fig. m. Pars inferior 

 pedis secundi paris maris. Fig. n. Pes tertii paris thoracis. Fig. o. Pars lateralis segmeuti tertii abdominis. Fig. p. 

 Scginentum ultiinum abdominis. Fig. <] Margo posterior et superior appendicis caudalis. 



Figura 4, Autonoe anomala. 



Fig. a. Ma. Fig. b. Pea maxillaris. Fig. c. Spina laminae externae pedis maxillaris. Fig. d. Pes primi 

 paris maris. Fig. e. Pars pedi secundi paris ejusdem. Fig. f. Pars lateralis segmenti tertii abdominis. Fig. g. 

 Scginentum abdominis. Fig. h. Pars pedis primi paris feminae. 



