100 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



dantag af del fjerde abdorainal-segmentet, sora i den bakre kanten iir viipnadt med tva spetsiga tiinder. Hufvudet 

 iir temligen stort och dess friiinre knut bildar ej nagot rostrum. 



l)e ul're antennerna, soul nii ungefar till abdomens tredje ellcr fjerde segment ocb iiro nflgot liingre iin de 

 undre, hafva skal'tet kort, med den forsta leden niigot tjockare och liingre an den andra, som iir langre Un den 

 tredje. Svrpan bestar af omkring 45 leder, hvilka aro forsedda med mycket korta och lina borst. Bisvepan bestar 

 af 4 leder, af hvilka den forsta ar niistan lika lang som do tre loljande tillhopa. Den tredje leden af de undre 

 antennernas skaft iir terallgen Iftng och tjockare an den fjerde, som ar lika ISng med den femtc. Hela sknftet ar 

 betydligt liingre iin de ot'res. Svepan bestar af omkring 18 leder. 



Mmidiblcrna aro af hiigst ovanlig bcskaffenhet samt mycket breda och tunna. Den bogra mandibeln (fig. 

 19, b.), som saknar belt och ballet den in re grenen, bar den brcda spetsen viipnad med tre stora tiinder och en 

 bred tillskarpt kant, som pa den ena sidan bar de tva, och pa den aiuira den cna af de Ire tiinderna. 1 1 rim denna 

 gren gar en rad af borst uppat pa mandibelns inre sida. Palpen iir temligen lilng, med den forsta leden minst 

 och den andra nSgot liingre iin dun tredje. Den venstra mandibeln (fig. 19, c.) bar den breda iimlan vnpnad med 

 en storre och tre mindre tander, samt tva breda och tillskiirpta kanter, den ena emellnn den storre och de tre 

 mindre tiinderna och den andra kanten bakom de sma tanderna. Iniianfiir denna yttre gren finnes en inre bred 

 och rorlig process (fig. 19, d.), som ar bredare nediU iin vid basen och bar kanten fint tandad och vid den ena 

 vinkeln forsedd med en rundad inskfirning. Till tuggknol finnes ej sp8r pS nfigon af mandiblerna. Den forsta 

 ina\ilK'us I'IL;. 19, e.) palp, som nar liingre frain an den yttre skil'vau, bar den forsta leden litcn, men den andra 

 ganska stor och frainat tilltagande i bredd samt i and an viipnad med grofva tornar. Den yttre skit'van ar i den 

 snedt afskurna iindan vfipnad med bojda och grofva tornar, och den inre skifvan ersattes bar endast at' en liten 

 kuol, som i spetsen bar ett oiliandt borst. Den andra mnxillens (fig. 19, f.) skifvor aro mycket smala; den yttre 

 viipnad i spetsen och den inre i den inre kanten med cilierade borst. Maxillarbenen (fig. 19, g.) hafva korta skif- 

 vor och langs palper. Den inre skifvan (fig. 19, h.), som ej nilr till palpens fiiste, ar mycket sinal, framat till- 

 spetsad, samt i spetsen forsedd med ett cilieradt borst. Den yttre nar till palpens andra led, ar smal ocb i den 

 inre kanten viipnad med tornar, af hvilka en del hafva tander pa den ena sidan vid spetsen. Palpens andra led 

 ar langst, och den tredje liingre iin den forsta samt forsedd med en lung, foga bojd, i den ena kanten med nagra 

 mycket sini tander viipnad klo '. 



Det forsta benparet iir lika stort eller nagot storre an det andra, och bar den forsta leden 13ng, den andra 

 och tredje korta, samt den fjerde storre an dessa, niistan triangular och fr1n den bakre knntens nedre vinkel ut- 

 skickande en kort, men temligen bred process, som ar forsedd med en tniingd cilierade borst. Den femte leden 

 ar ganska stor, aflangt-iiggrund, och liar den bakre kanten forsedd med flera rader af langa och korta borst. Klon 

 ar nhstan lika ISng som handens hela bakre kant, smal, spetsig, och vid roten i den concava kanten viipnad med 

 ett par sma tander. Det andra benparet ar nastau alldeles likt raed det forsta, men nagot smalare, och bar den 

 fjerde ledeus process nSgot storre an samma led af det forsta benparet. Det tredje och tjerde benparet, som aro 

 nagot liingre an de tvft forsta och ungefiir lika langa, som det femte paret, hafva den forsta leden niistan lika 

 ISng sora de tre foljande tillhopa, af hvilka den andra ar kortast och den tredje och tjerde likn langa. Den tredje 

 ar niistan triangular och tilltager nedSt i bredd, och den fjerde iir na'stnn aflangt oval. Den femte leden iir langre 

 och mycket smalare iin den toregSende, och i kanterna forsedd med glesa borst. Klon iir ganska lang, smal och 

 foga bojd. De tre foljande benparen tilltaga bakat i liingd. Det femte och sjette hafva den forsta leden smal 

 och foga bredare iin samma led af de tva toregaende benparen, samt ungefiir lika lang med de tva foljande lederna 

 tillhopa. Den andra leden iir mycket kort, men de foljande iiro langa och smala. Klorna iiro mycket langa, sniala 

 och nastan riita. Det sjunde benparet har den forsta leden niigot bredare an de foregaende, saint nediit nt'srnal- 

 nande, och pa den inre sidan niira vid den bakre kanten viipnad med tva lauga, mycket grofva och pa den yttre 

 halften cilierade borst. For ofrigt iir delta benpar lika med de tva foregaende. 



Epimererna iiro icke hoga och de fyra forsta paren aftaga uSgot i storlek bakat och hafva den undre kan- 

 tens vinklar afrundade. De tre sista paren iiro niistan lika hoga som de foregaeude, ocb hafva den bakre delen 

 mindre iin den friimre. 



De tre forsta abdominalsegmenternas bakre och undre vinkel fir viipnad med en liten spets eller tnnd. 

 Det fjerde paret af abdomens ben, som nflr langre bakat iin det femte, men ej sS langt som det sjette, har grc- 

 narne nastan lika l&nga, pS den ofre sidan och i spetsen vnpnade med langa och sniala tornar, samt basalleden 

 lorsi-dd med en stor och krokig tagg i den bakre hndans yttre horn. Det femte benparet ofverensstammer med 

 det loregSende. Det sjette benparet (fig. 19, i.), som nur ISngst bakat, har den yttre grenen nagot liiiigre an den 

 inre och bada grenarne plattade, lunga, smala, tillspetsade och i den inre kanten vapnade med mycket ISnga och 

 cilierade borst, men i deu yttre endast med glesa och korta tornar. Caudal-bihanget (fig. 19, k.) iir kluf'vet niistan 

 till roten och bar flikarnc vidt skilda, ISnga, smala, utat tillspetsade och i spetsen forsedda med en liten inskiir- 

 ning, uti bvilken sitter ett litet borst. Branchial-bibangen aro langa och smala samt saknas endast vid det IVirsta 

 benparet. Kroppens liingd iir 12 till 13 in.m. 



Ungar, som togos ur honans brostsack, hade antennerna korta och tjocka; de ofres svepa med fern langa 

 leder, de undres med fyra och bisvepan med tvS. De tvfi forsta benpareus hiinder aro stora och af samma form 

 som hos de aldre. Det fjerde abdorainal-segmcutets bakre kant iir viipnad med tva tander. Den yttre grenen af 



1 Lapparue bar det ej lyckats mig att fa se pfi det enda exemplar, som jag egt att soiidertaga. 



