AMPHIPODA GAMMARIDEA, Dana. 



Cuput oculique magnitudinis mediocris. Thorax in segmenta plerumque septem di- 

 visus et septem paribus peduin instructus. Abdomen non obsolescens, quinque vel sex 

 paribus peduin pneditum. Quinque saltern paria appendicum branchialium, ad bases pe- 

 duin thoracis affixa. Pedes maxillares elongati, labium sternale quodammodo formantes, 

 singulis aut binis laminis et palpis singulis praediti. 



Fnmille cles Crevettines, M. EDWARDS: Hist. Nat. des Crustac6s: T. Ill, p. 8. 

 Amphipodu (iammaridea, J. D. DANA: Araer. Journal Sec. Series, Vol. XIV, p. 308. 

 Amphinodn Onminnriua, SPENCE BATE: Ann. Nat. History, Sec. Series, Vol. XIV, p. 135. 



Hithorande Amphipoder hafva hufvudet af medelmattig storlek, mindre Jin Hype- 

 ridea, och ej uppsvaldt sasora hos dessa. Ogonen aro afven medelmattigt stora eller srna, 

 oftast sainmansatta och endast hos hOgst fa arter enkla. 



Antennerna aro till antalet fyra, tva Ofre och tva undre. De 5fre antennerna, som 

 oftast firo fastade pa den framsta delen af hufvudet, besta af en tjockare del eller skaft 

 (pedunculus) och en smalare del eller svepa (flagellum), saint hafva dessutom hos en del 

 arter en storre eller mindre bisvepa (flagellum appendiculare) ', som ar fastad till den 

 hire sidan af den tredje skaft-ledens framre anda. Skaftet bestar af tre leder, af hvilka 

 den sista stundom ar fOga tjockare an svepans. Denna bestar af ett stOrre eller mindre 

 antal leder, som oftast aro smala och sum, men stundom grofva och starka, samtafsamma 

 storlek som skaftets, da man vanligen kallar antennerna fotlika (pediformes) , isynnerhet 

 om ledernas antal ar ringa. De aro oftast fOrsedda med langre eller kortare borst af 

 olika beskaffenhet hos olika arter. De undre antennerna, hvilka ofta aro fastade mer eller 

 inindre langt bakom de ofre, besta afven af skaft och svepa, men sakna alltid bisvepa. 

 Skaftet liar man vanligen ansett vara sammansatt af tre eller fyra leder, men i de fiesta 

 fall finner man vid narmare undersdkning tydligen fern, och alltid atminstone spar till sa 

 manga. De tva fOrsta lederna aro nemligen mer eller mindre hopvuxna med hvarandra 

 till en tjockare basaldel, hvilkens. yttre sida intages af den forsta leden och den inre af 

 den andra, som ofta forlanger sig pa den undre sidan till en mer eller mindre lang pro- 

 cess. SPENCE BATE 2 pastar, att denna process vanligast utgar ifran den forsta leden, 

 men hos alia arter, der jag tydligen har kunnat afgoru, till hvilken led denna process 

 hor, har jag funnit, att den utgar ifran den leden, pa hvars spets den tredje ar fastad, 

 hvarfore den salunda maste anses for den andra. Stundom tyckes emedlertid den tredje 

 leden vara fastad lika mycket pa bada de tva foregaende, eliuru man andock kan se 

 granserna dessa emellan. Nagon gang aro de inlagda i sjelfva hufvudets framre kant, och 

 mycket nura forenade med denna, sasom t. ex. hos Orchestia. Da man salunda hos en 



1 Mnu luir vanligen Biisett del varn nf foga vigt, om bisvepa finnes eller icke, och MILNE EDWARDS siiger sig 

 kunpt veta, om man derpii bor skiljn su niirstiifiidu sliigten som Gammarus och Amphitoe, och har gjort 

 (let, endast enicdan dennn knrakter fir la'tt ntt iakttngn, samt arternas nntal sa stort SPENCE BATE har 

 vttrat en motsatt Ssigt, och anscr ntt det forhi'illandct, att bisvepa tinnes eller icke, star i saraband med mer 

 eller mindre vigtign olikheter uti djurens ofrign organisation. Att delta organ ej fir of s& underordnud vigt, 

 tordc man dessutom kunna sluta denif, ;itt det aldrig felslar fnllkomligt hos imlivider at' de arter, som der- 

 med iiro forsedda. Sa vidt jag har kunnat utslriickn inina undersokningar, har jag ocksa alltid funnit, att 

 de arter, som ega eller sakna denna bisvepa, iiro olikn hvarandra i firm vigtign hansecmlen. 



2 On the British Edriophthalmata; Report of the British Association Cor the Advancement of Science, 1855, p. 30. 



