SKANDINAV1ENS AMI'HIPOnA GAMMARIDEA. 7 



del arter kan tydligen se dessa fern leder af de undre antennernas skaft, och hos alia 

 finner iner cller mindre tydliga spar till durum femdelning, tror jag, att man bor kunna 

 antaga, att ledernas norrnala antal i de undre antennernas skaft ar fern, och ej tre eller 

 fyra, sasoin de fiesta forut antagit. Svepan bestar oftast af flera smala leder, men stun- 

 dom aritager den en betydlig tjocklek, och ledernas antal tninskas, hvarigenorn antennerna 

 blifva rner eller rnindre fotlika. Lederna aro i detta fall nastan ororligt forenade rned 

 hvarandra, och de yttersta forsedda med klolika taggar. 



Mundelarne besta af en Ofverlapp (labrum), ett par mandibler (rnandibulae), en under- 

 lapp (labium), tva par maxiller (rnaxillas primi et secundi paris) samt ett par maxillarben 

 (pedes maxillares). Ofverlappen, som intager den nedre delen af hufvudets frarnre kant, 

 ar tunn, skiflik, mer eller mindre rorligt forenad med densamrna, och har den undre kan- 

 ten oftast afrundad, stundorn mer eller mindre inskuren. 



Mandiblerna utgOras af tva, oftast starka och harda organer, som aro fastade bak- 

 om Ofverlappen och aro de mundelar, som hufvudsakligen anvandas till fodans s5riderde- 

 lande, enar maxillerna och rnaxillarbenen aro af svasrare byjuynad och ofta membranosa. 



/ OO 



Den undre andan eller spetsen af mandibeln ar oftast delad uti skarpa tander, och endast 

 hos fa arter utgOres den af en tillskarpt kant, som saknar sadana; den ar i detta fall 

 mera bred an vid det vanliga fSrhallandet. Pa den inre sidan af denna spets finnes 

 ofta en annan iner eller mindre bred process (processus accessorius), som ar rorligt fore- 

 nad med sjelfva mandibeln, och uti andan mer eller mindre tandad. Stundom saknas 

 denna process alldeles. Ifran denna gar vanligen en rad af grofva borst eller tornar, som 

 aro af mycket olika beskaffenhet hos olika arter, an slata, an taridade eller i spetsen tva- 

 delade, bort till en hog, vid mandibelns bakre och ofre del belagen knol (tuberculum rno- 

 lare), hvilken ar pa ytan f5rsedd med sma ojemnheter eller tander, samt endast sallan 

 nastan slat. Vid kanten af denna kn5l, som stundom saknas, sitter vanligen ett langre 

 cilieradt borst. Ifran mandibelns spets, hvarrned djuret f5rst sOnderdelar fodoarnnena, 

 foras dessa af den nagot r5rliga biprocessen, understodd af borsten, till den egentliga 

 krossnings- eller sondermalnings-delen, som utgOres af tuggknOlen. Pa den frarnre och 

 ofre delen af mandibeln sitter i de fiesta fall en storre eller mindre palp, sorn vanligast 

 bestar af tre leder. 



Underlappen skiljer mandiblerna ifran maxillerna, ar bred, oftast tunn, i midten 

 klufven och i kanten besatt med korta borst. Den har ofta vid basen ett par srnarre 

 biflikar, som afven aro besatta med borst. 



Den fdrsta maxillen ar stSrre an den andra, och bestar af en basaldel, pa hvilken 

 ofta aro fastade tvenne leder, som aro tunna och mer eller mindre skiflika, af hvilka den 

 yttre i de fiesta fall bar pa den yttre sidan en palp. Den inre skifvan ar mindre an den 

 yttre, samt i kanten ofta fOrsedd med flera langa, cilierade borst. Den saknas sallan full- 

 komligt, men stundom finnes i dess stalle endast en liten kn5l eller upphojning. Den yttre 

 skifvan ar i spetsen vanligen vapriad med stora, grofva och nagot bojda tornar, som va- 

 riera mycket, stundom aro delade i tva eller tre grenar, stundom forsedda rned tva eller 

 flera tander uti den ena kanten, och stundom aro alldeles slata. Palpen bestar oftast af 

 tva leder, stundorn endast af en, och endast sallan fattas den helt och ballet. 



Den andra maxillen bestar af en basaldel och tva tunna, bladlika skifvor, en inre 

 och en yttre, som aro mer eller mindre vapnade med borst. 



