8 KAGNAU M. nilUZELlUS. 



M;ixillarbenen sitta liingst bakat af munclelarne, och bilda, enar basal-lederna i mid- 

 ten aro mcd hvarandra forenade, stundom vid den bakre delen alldeles hopvuxna, liksom 

 ett lock for munOppningen eller en bakre lapp (labium sternale enligt M. EDWARDS). De- 

 ras forsta led utskickar oftast at den inre sidan en iner eller mindre bred process, som i 

 de fiesta fall ar tunn och skitiik, och derfore erhallit rianm af lamina interna. Denna ar, 

 i den framre andan, och stundom i den inre kanten forsedd med korta tornar och 

 cilierade borst. Den andra leden ar afven pa, den inre sidan fOrlftngd till en bred, tunn 

 och merendels stor skifva, hvilkens inre kant endast sallan ar slat, utan oftast forsedd 

 med stora, inkilade tornar eller tander af mycket olika form, saint med borst, dels slata, 

 dels cilierade eller tandade. Pa denna skifvas yttre sida ar en palp fastad, som till 

 formen mycket varierar. Vanligen bestar den af fyra eller tre leder, af hvilka den sista 

 an utgSres af en stark klo, an ar liten, konisk och borstbarande, och endast sallan bred 

 och afrundad. 



Thorax, som ar sammansatt af sju segmenter, af hvilka de tva sista likval stundom 

 Sro hopvuxna, bar sju par extremiteter. Pa den nedre sidodelen aro dessa segmenter 

 forsedda med sa kallade epimerer, som aro storre eller mindre, stundom bildande liksom 

 en stor skOld, under hvilken mundelar och extremiteter aro dolda, stundom nastan all- 

 deles rudimentara, Vid hvarje segment aro ett par extremiteter filstade. De fyra forsta 

 paren aro rigtade framat, de tre sista bakat. De tva eller tre bakre paren hallas ofta 

 af djuret uppat och bakat strftckta, pa sidorna af abdomen. Hvarje extremitet bestar af 

 fern eller sex leder, af hvilka den sista vanligen utgores af en klo. De tva forsta ben- 

 paren aro oftast danade till att gripa med, och hafva da merendels den femte leden upp- 

 svalld och stor, bildande en hand, emot hvars bakre och undre kant klon lagger sig. 

 Der klons spets lagger sig upp till den bakre kanten, sitta ofta nagra grofva tornar eller 

 tander. Stundom lagger klon sig uti en fara eller ett veck pa handens inre sida. Hos 

 en del arter bildas deremot handen af den fjerde leden, som ofta utskickar ifran den 

 bakre kanten en langre process, da den femte och sjette leden tillhopa bilda ett tvaledadt 

 finger. Det tredje och fjerde benparet aro vanligen mindre an de tva forsta, och Ofver- 

 ensstamma med hvarandra i form och storlek. De tre sista benparen, som vanligen 

 tilltaga i langd bakat, hafva i allmanhet den forsta leden bred och tunn, samt mera sallan 

 smal. Alia benparen aro vanligen forsedda med borst och tornar. 



Abdomen ar sammansatt af fern eller sex segmenter, af hvilka de tva eller tre sista 

 stundom aro orOrligt sammanvuxna med hvarandra, samt bar fern eller sex par extremi- 

 teter. De tre forsta segmenterna aro vanligen storre an de foljande, och den ofre bagens 

 sidodelar skjuta langt ned Ofver den undre, saint aro tunna och skiflika. De tre forsta 

 paren af abdominal-ben besta af en basal-led och tva grenar, som aro delade uti flera 

 korta leder, hvilka bara langa cilierade borst. Djuren begagna dessa extremiteter dels 

 siisom simredskap, hvarfore de blifvit kallade pedes natatorii, dels till att denned under- 

 halla en standig strOm af friskt vatten till respirations-organerna. Man ser dern derfore 

 nastan alltid i r5relse, afven da djuren aro stilla. Med den strom af vatten, som genom 

 dem astadkommes, fores afven till munnen en del fodoamnen, sasom smarre Crustaceer och 

 dylikt, hvilka gripas af de tva forsta benparen och af maxillar-benen, samt foras af dessa 

 jeinte maxillerna till mandiblerna. De foljande benparen afvika i byggnad ifran de tre 



fore- 



