16 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



Mandiblcrna ofverensatammn raed dera af C. longicornc, men pnlpens fig. 2. b.) andra led utskickar frAn 

 den framre iindan CM lAng, spetsig process, soiu uti spetscn bar ett cilirradt borst. Den nndra ledeu ar liingre, 

 myeket smnlare nti den lorslii, och iiiven forsedd i spetsen med i-tt liingt cilierudt borst. Den tors I a inaxillens 

 palp itr sinal , ocli skil'van starkt inAtbojd, samt i spetscn forsedd med grofva tornar. Maxilhirbencns inre skifva iir 

 tillspelsad och vhpnad ined mycket grol'va och ciliernde borst. Palpens fjerde led iir liten, konisk och i spetscn 

 borstbarande. For ofrigt ofverensstiimmn inundelarne med dem hos C. longicorne. 



Del forsta benparet, som a'r svagare an det audra , har samiim form soin hos den foregAende. Dess ferate 

 led a'r rectangular, nfigot bakiitbojd, vid den nedre iindan nAgot bredarc iiu vid den iifre, med den undre kantcn 

 nSgot bAgbojd och lint tnndad. Klon fir liiugre iin den femte ledens undre knnt, bojd, spetsig, uti den inre hiilf- 

 teu fint tandad och vid spetsen vftpnad med en langre land. Det andra benpnret (fig. 2. c.) ar griifre och liiugre 

 an det forsta, sanit af saroraa form som hos den foregaende arten. Klon ar bojd och spetsig, samt i den eoncava 

 kanteu viipnad med eu skarp laud. Det tredje och fjerde benparet iiro ungot kortare iin det andra, och hiifva 

 samma form som hos C. longicorne, men deras klor aro langre, Atminstone lika langa med den Ijerde oeh I'emte 

 leden tillhopatngna, samt rata oeh spetsiga. DC tre sista benparen oi'verensstainnia i dt;t niirmnste med sum ma 

 benpar hos den loregAende nrten. 



Ephnererna iiro mycket sinfi, och den forstas framre och nedre vinkcl fnrlanger sig med en lang, i spetscn 

 borsttorsedd process. Den andra ar nagot storre iin de tvA toljuude pnren. Den femte och sjette aro nAgot storre 

 an den andra och hafva den framre delen afrundad och storre an den bakre. Den sjunde epiintTt-n iir inindre iin 

 de tvfl foregaemlf benparens. 



Simbcnen aro korta, med basal-leden mycket bred och den yttre grencn kortare an den inre. Abdomens 

 fjerde benpar har basal-leden langre an grenarue, som aro korta, grofva, lika lAtiga, pa den ot're sidan oeh i 

 apelseu viipnade med tornar. Det femte benparet iir nngot kortare, men af samma form. Di-t sjette benpnrets 

 basal-led iir nagot kortare an den ovala, i kanterna med borst viipnade greneu. Caudal-bihang^t ar lika med det 

 hos C. longicorne. At'ven hvad brnnchial-bihangen betraffar, ofverensstammer arten med C. longicorne. 



Dess storlek iir omkring fyra m.m. 



Honan a'r inindre iin hanneii oth har mycket kortare antenner. Den tredje leden af de undres skaft iir 

 pa den undre sidan viipnad med 3 4 grofva tornar och den fjerde har 10 12 sadana, nAgot grofre, fastade pa 

 en skarp knnt, som gar laugs den undre sidan, men saknar de grofva tiinder, som finnas lios hnnnen. Den femte 

 leden har en grot' torn i stiillet lor den land, som finues vid den bakre iindan pA samma led hos hannen. Bcnen 

 pa thorax hafva lederna nflgot bredare. 



3. Corophium affine, n. sp. 



Caput niargine anteriore truncate, baud processuin emittente. Unguis peduin pri- 

 mi paris thoracis inarginein inferiorem articuli quinti superans, idem secundi paris uno 

 dente annatus, iidemque tertii quartique paris articulos quarturn quintuinque conjunctos 

 longitudiMe superantes. Pedes abdoruinales ultimi paris ramo angusto, fere lineari. Seg- 

 inenta tria posteriora abdominis nori coalita. 



Habitat in sinu Gullrnarsfjorden Bohusiae, rarius. 



Beskrifning: Denna art ofverensstammer i de flesta hiinseenden med den foregaeude, fran hvilken den lik- 

 val liitt skiljes derigenom, att abdomens tre sista segmenter icke aro hopvuxna till ett styeke. Hufvudets framkant 

 r rat och utskickar ej nAgot utskott, sasom hos de tva foregAende. Dess sidokanter utlopa uti tvii spetsiga pro- 

 cesser emellan de ofre och undre antennerna. 



Antennerna aro kortare och smalare an hos de tva foregAende. De ofres forsta led iir lika lang med den 

 andra och deras svepa bestar af sex leder. De undre antennerna, som n;i till det forsta abdominal-segmentet, 

 hafva den fjerde leden, som a'fven hos denua art ar storst, pa den framre a'ndans undre sida ytipnad med tva 

 tander. Den femte leden saknar deremot den land, som hos C. crassicorne finnes pa den undre sidan af den 

 bakre andan, men har en temligen stor land pa den framre iindans inre sida. Den sjette leden ar afveii Iorsedd 

 med en land pa den friimre aiidans undre sida. Smlana iiro antennerna hos haiincn. Hos honan aro de undre 

 Hiitennerna mycket smalare och kortare, saint ej mycket liiugre an de iifre. Den Ijerde skafi-ledcn iir betydligt 

 smalare an hog de foregAende, samt saknar tander, men har pA den undre sidan nfigm grofva tornar; dylika fiiimis 

 afveii pA den lemtc led.-ns undre sida. 



llvad inundelarne bctriiffar, ofverensstammer denna art fullkomligt uied C. crassicorne. 



Det forsta benparets fjerde led iir langre och storre iin den femte, som ar smal. Klon fir langre iin den 

 femte ledens undre kant, pA den eoncava kantens inre hfilft fint taudad, saint vid spetsen Iorsedd med en skarp 

 land. Det andra benparet har sainma form, som hos den foregAende urten. Klons land iir eudast nSgot inindre. 

 Al'ven det tredje och Ijerde paret aro lika med dem hos C. crassicorne, men deras klor iiro vida liingrc iiu den 

 fjerde och femte leden tillhopa. Afven de tre foljande benparen och epimererna likua fnllkomligt dem hos den 

 forcgiende. Det 



