SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 17 



Det tjerde benparet pS abdomen nar langre bakftt an det femte, oeh bSda hafva smala grenar, sora pS den 

 ofre sidan aro vapriade med smA glesa tornar, men i spetsen med 3 4 ganska ISnga. Det sjette benparets basal- 

 led a'r foga kortare an grenen, som iir jeransmal, i spetsen afrundad, sarat forsedd med glesa borst. Caudal- 

 bilianget a'r fullkomligt lika med det hos den foregfiende. 



Djurets storlek ar omkring fyra m.m. 



Gen. 2. ERICHTONIUS, M. EDWARDS. 



Corpus depressum, dorso lato, epimeris parvis. Antennae fere sequales, non sub- 

 pediformes, superiores flagello appendiculari destitutae. Palpus mandibulae triarticulatus. 

 Maxilla primi paris palpo biarticulato et lamina interna parva instructa. Pedes maxilla- 

 res palpo e quatuor articulis composite. Pedes thoracis primi paris manu subcheliformi; 

 secundi paris manu aut instructi subcheliformi aut cheliformi. Pedes tertii quartique 

 paris articulo primo dilatato. Pedes abdominis sexti paris singulis tantum ramis brevibus 

 et unguiforrnibus instructi. Appendix caudalis supra aculeata. 



Genom ofvanstaende karakterer skiljes detta slagte latt ifran andra till denna fa- 

 milj hGrande. Antenrierna aro fOrsedda med smala svepor, och de 5fre sakna bisvepa. De 

 tva fOrsta benparen aro fSrsedda med griphander, och det andra paret antager hos han- 

 nen en helt annan form an hos honan, till folje hvaraf detta slagte af H. KROYER' blif- 

 vit forenadt med Podocerus, emedan han anser, att olikheten emellan bada dessa endast 

 beror pa k5nsskillnad. Professor W. LILJEBORG 2 har emedlertid pa goda grunder ater- 

 upptagit detta slagte, hvilket tydligen skiljer sig ganska mycket, isyrmerhet hvad det si- 

 sta benparet betraffar, ifran den art, som utgjorde typen f5r slagtet Podocerus, da detta 

 uppstalldes. Mandibelns palp bestar af tre leder, den fOrsta maxillens af tva, och maxil- 

 larbenens af fyra. De tva sista benen af abdomen hafva hvardera en basal-led och en 

 gren, som ar liten och konisk. Caudal-bihanget ar pa den ofre sidan vapnadt med srna 

 taggar. 



1. Erichtonius difformis, M. EDWARDS. 



Margo capitis lateralis lobum mucronatum inter antennas superiores et inferiores 

 formans. Pedes primi paris thoracis maris et feminse fere sequales, manu subcheliformi, 

 late ovata, iisdern secundi paris rninores. Mas pedibus secundi paris thoracis articulo 

 quarto magno, oblongo-ovato , infra in processum magnum producto, articulo quinto quarto 

 minore, una cum ungue pollicem formante. Femina iisdem pedibus quarto articulo pro- 

 cessum magnum obtusum postice ernittente, articulo quinto manum magnam ovatam for- 

 mante. 



Erichtonius difformis, M. EDWARDS: Histoire natur. des Crustac. T. Ill, p 60, pi. 29, fig. 12. 



Podocerus Leaehii, H. KROYER: Naturhist. Tidskr., forste Esekke, 4:de B., p. 163. 



Erichtonius difformis, W. LILJEBORG: Ofvers. af Kongl. Vetenskaps-Akad. Forhandl. , 1855, p. 129. 



SPENCE BATE: Annals a. Magaz. af Nat. History, sec. ser., 1857, p. 149. 



Habitat ad litora occidentalia Sueciae, ab ora Kullensi ad Bohusiam. 



Beskrif'ning af Hannen: Kroppen ar mycket nedtryckt, med ryggen bred och rundad. Hufvudets frarare 

 kant a'r rat; dess sidokanter bilda emellan de ofre och undre anteunernas fasten en storre lob, sora ar vapnad 

 med en liten tagg. Ogonen, som sitta langt nedSt pS sidorna pa dessa lober, aro temligen stora, och nastan af 

 a'ggrund form. 



' Naturliistorisk Tidskrift, forste Riekke, T. IV, p. 163. 



2 Ofvers. af Kongl. Vetensk. Akad. Forhandl., 1855, p. 131. 



K. Tel. Akad. Hand!. B. 3. N:0 1. 



