SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 19 



Kroppen ar hos detta slagte nedtryckt och bar ryggen bred samt epimererna sma, 

 dock storre an hos de tva fOregaende slagtena. Bada paren af antenner aro mycket grofva 

 och starka samt "pediformes", och de ofre sakna allt spar till bisvepa. Mandibelns palp 

 bestir af tre leder, den forsta maxillens af tva, och maxillarbenens af fyra. De tva f5r- 

 sta benparen af thorax hafva griphander, som aro temligen starka och bildas af den feinte 

 leden. Abdomens tva sista ben hafva basal-lederna grofva, och aro forsedda, hvardera 

 med tva korta och koniska grenar. Caudal-bihanget ar litet och icke klufvet. 



Slagtet Jassa, hvilket omfattade, da det fSrst uppstalldes af LEACH, tvenne arter, 

 J. pulchella och J. pelagica, hvilken af M. EDWARDS anses vara identisk med Gammarus 

 falcatus MONTAGU, ' har af de fiesta sednare forfattare ansetts b5ra sammanfalla med 

 slagtet Podocerus, emedan de misstankt, att olikheten berodde endast pa kOnsskillnad. 

 M. EDWARDS, som insag den stora olikhet, sorn fanns ernellan de tva arter, hvilka ur- 

 sprungligen utgjorde typer for slagtet Jassa, flyttade den ena, J. pelagica, till det 

 af SAY 2 uppstallda slagtet Cerapus, och den andra, J. pulchella, till slagtet Podocerus, 

 samt indrog salunda Jassa helt och hallet. DANA 3 anser, att Jassa bOr forenas med Po- 

 docerus, emedan ingen vasentlig, generisk olikhet finnes dem emellan, och samma asigt 

 yttrar afven SPENCE BATE i sin uppsats om de Brittiska Edriophthalmata. Tager man 

 emedlertid i noga betraktande de figurer Ofver nfirnnda tva arter, som M. EDWARDS lern- 

 nat uti Regne Animal, tredje upl., pi. 61, figg. 2 et 3, hvilka blifvit gjorda efter de af 

 LEACH beskrifna och i Brittiska Museum i London fdrvarade original-exernplaren, trorjag, 

 att man skall finna tillrackligt grundade skal for bibehallandet af slagtet Jassa, da man 

 derjemte jemfOr dessa figurer med det, sorn M. EDWARDS yttrar om dessa tva arter uti 

 sin Histoire nat. d. Crustaces. Man firmer genast den stora skilnad, som eger rum emel- 

 lan dessa bada arter i afseende pa antennerna. Hos J. pelagica aro de mycket gr5fre, och 

 de ofre sakna den mangledade, smala svepan, som finnes hos J. pulchella. M. EDWARDS 

 ornnamner val icke, att J. pulchella eger nagon bisvepa, men pa figuren finnes en sadan, 

 hvilket bekraftas af SPENCE BATE, som upptager denna art under narnn af Podocerus pul- 

 chellus. Denna antennernas olikhet tyckes verkligen vara sa stor, att den fullkomligt be- 

 rattigar till bibehallandet af slagtet Jassa, f6r hvilket salunda J. pelagica kornrner att ut- 

 gora typen, under det att J. pulchella tydligen bor harifdras till Podocerus. Huruvida 

 Jassa och Cerapus b5ra fSrenas, tror jag vara svart eller ornojligt att afgora, da man ej 

 eger riagon fullstandig beskrifning eller god teckning af typen, Cerapus tubularis. Den 

 synes emedlertid sta ganska nara Jassa, oaktadt formen af det andra benparet. 



1. Jassa capillata (RATHKE). 



Antennae inferiores superioribus multo crassiores et paullum longiores; utraque paria, 

 prsesertim inferiorum, setis densis instructs. Pedes primi paris manu ovata, iidem secundi 

 par-is majores. manu fere ovali, margine posteriore processibus vel dentrbus duobus armato. 

 Pedes abdominis ultimi paris rarnis conicis, in apice spina crassa arcuata armatis. 



Podocerus capillatus, H. RATHKE: Nova Acta Acad. Caesar. Leopold.-Caroliii. Nat. Cur., T. XX, 18i3, p. 89, 

 Tab. IV, fig. 8. 



1 Transact, of the Linn. Societ., Vol. IX, p. 100, tab. 5, fig. 2. 



2 Journal of the Academy of Nat. Sc. of Philadelphia, Vol. I. 



3 The Americ. Journ. of Sc. and arts, sec. series, Vol. XIV, p. 309. 



